Провадження 11-кп/792/3/16
Справа № 678/1/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретарів судового
засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене 27 березня 2014 року в ЄРДР за № 0000111, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Летичівського району на вирок Летичівського районного суду від 06 листопада 2015 року,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком:
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павликівці Волочиського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,-
засуджено за: ч. 2 ст. 342 КК України на 2 роки обмеження волі; ч. 2 ст. 345 КК України на 3 роки обмеження волі, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно на 3 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_15 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік і 6 місяців.
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницький, мешканця АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого:
-19 червня 2009 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді трьох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк терміном 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ст. 76 КК України;
-03 серпня 2010 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, 70 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України до призначеного покарання за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Летичівського районного суду від 19 червня 2009 року за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки і призначено остаточне покарання З роки 6 місяців обмеження волі,-
засуджено за: ч. 2 ст. 342 КК України на 2 роки обмеження волі; ч. 2 ст. 345 КК України на 3 роки обмеження волі, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно на 3 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_16 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік і 6 місяців.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_15 та ОСОБА_16 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Долю речових доказів вирішено згідно вимог ст. 100 КПК України.
За вироком місцевого суду приблизно об 11 год. 40 хв. 27 березня 2014 року до чергової частини Летичівського PB УМВС України в Хмельницькій області надійшло телефонне повідомлення від директора Голосківського професійного аграрного ліцею про те, що приблизно об 11 год. 30 хв. в приміщенні ліцею по АДРЕСА_3 дві невідомі особи чоловічої статі, в стані алкогольного сп`яніння, вчинили дрібне хуліганство, яке виражалось у публічних висловлюваннях нецензурною лайкою, після чого сіли у автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», держзнак НОМЕР_1 , на якому поїхали в невідомому напрямку.
З метою проведення перевірки цього повідомлення по телефону було передано інформацію працівникам ВДАІ Летичівського PB УМВС України в Хмельницькій області, які несли службу по нагляду за дорожнім рухом та пішоходами в смт. Летичів і Летичівському районі.
Близько 12 год. 27 березня 2014 року працівники ВДАІ Летичівського PB УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , спільно з активістами самооборони ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , отримавши повідомлення від оперативного чергового Летичівського PB УМВС України в Хмельницькій області, одразу виїхали в сторону с. Голосків Летичівського району та, рухаючись по автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам`янка, поблизу с. Головчинці Летичівського району помітили автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_16 . З метою встановлення особи водія працівники ДАІ на службовому автомобілі «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_2 , наздогнавши вказаний автомобіль поблизу с.Подільське Летичівського району, увімкнули проблискові маячки синього та червоного кольору, а також звукову сирену. Проте водій автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY» вимоги про зупинку не виконав, а навпаки збільшив швидкість та став тікати, створюючи аварійні ситуації як працівникам ДАІ, так і іншим учасникам дорожнього руху. В подальшому працівники ДАІ наздогнали цей автомобіль біля кафе «Ні пуху ні пера» по вул. Б.Хмельницького, 23 в смт. Летичів. Для встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_16 , інспектор з дізнання ОСОБА_11 , будучи одягнутим у формений одяг працівника міліції, підійшов до автомобіля, представився і попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу. У відповідь ОСОБА_16 , у стані алкогольного сп`яніння, у грубій формі відмовився виконати законну вимогу працівника міліції. Після чого він та пасажир ОСОБА_15 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, вийшли з автомобіля і стали чинити опір працівникам міліції. При цьому ОСОБА_15 умисно наніс один удар правим кулаком ОСОБА_11 в обличчя, а ОСОБА_16 навмисно наніс декілька ударів кулаками ОСОБА_11 по тулубу, а потім державтоінспектору ДАІ ОСОБА_17 в грудну клітину, завдавши їм фізичного болю. В цей час інспектор ВДАІ ОСОБА_10 , з метою припинення злочинних дій, наблизився до ОСОБА_16 , однак той несподівано, навмисно, наніс йому удар лобною частиною голови в ліву вилицю, завдавши фізичного болю. Надалі, коли ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , правомірно застосувавши заходи фізичного впливу, намагалися одягти на зап`ястки ОСОБА_15 спецзасіб кайдани, ОСОБА_16 підбіг до ОСОБА_11 та навмисно наніс йому ще один удар правою ногою в голову, завадивши тим самим законному затриманню свого брата ОСОБА_15 . Від вказаного удару ОСОБА_11 впав лівим боком на тверде дорожнє покриття.
Внаслідок неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_11 було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що мають скороминущі наслідки, а ОСОБА_17 та ОСОБА_10 завдано фізичного болю.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок Летичівського районного суду в частині призначення покарання ОСОБА_20 та ОСОБА_15 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання:

- ОСОБА_20 за ч.2 ст.342 КК України 1 рік позбавлення волі; за ч.2 ст.345 КК України 4 роки позбавлення волі, а відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 4 роки позбавлення волі;

- ОСОБА_15 за ч.2 ст.342 КК України 1 рік позбавлення волі; за ч.2 ст.345 КК України 4 роки позбавлення волі, а відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно 4 роки позбавлення волі.

Зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_16 та ОСОБА_15 суд не в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчинених ними злочинів в стані алкогольного сп`яніння стосовно працівників міліції та те, що ОСОБА_15 визнав свою вину частково лише під тиском зібраних у кримінальному провадженні доказів, а ОСОБА_16 її не визнав взагалі, що спростовує висновок місцевого суду про їх каяття.

Звертає увагу на те, що обвинувачені вчиняють злочини вже не вперше, а ОСОБА_16 до того ж і стосовно працівників правоохоронних органів, і до них положення ст. 75 КК України вже застосовувалися. Однак вони належних висновків для себе не зробили, а тому їх виправлення без ізоляції від суспільства є неможливим.

Крім того вказує, що місцевим судом не враховано, що обвинувачені впродовж тривалого часу перебували в розшуку, чим спричинили затягування досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_16 просить вирок місцевого суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Вважає, що дії, вчинені ним, судом в повній мірі з`ясовані, суд належним чином оцінив матеріали справи, врахував дані про особи обвинувачених та тяжкість скоєних ними кримінальних правопорушень.

На момент інкримінованих йому дій був не судимий, а тому посилання прокурора на те, що дії, вчинені ним не вперше, суперечать ст. 88 КК України.

Судом вірно взято до уваги факт перебування на його піклуванні громадянина ОСОБА_21 , який за станом здоров`я потребує постійного догляду і застосування до нього покарання у виді позбавлення волі поставить під загрозу життя останнього.

Звертає увагу на те, що потерпілі до нього та брата претензій не мають і просили суд обрати їм покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши: суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення у необхідному обсязі; думку прокурора про необхідність скасування вироку місцевого суду та постановлення нового з підстав, зазначених в його апеляційній скарзі; пояснення обвинувачених ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , їх захисників адвокатів ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про необхідність залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В ч. 1 ст. 404 КПК України виписано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, а також в умисному заподіянні працівникам правоохоронного органу побоїв, легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків за викладених у вироку обставин є обгрунтованим та не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється у ній і правильність кваліфікації дій обвинувачених за ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2 КК України.
Покарання ОСОБА_15 та ОСОБА_16 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого, даних про їх особи та обставин, що пом`якшують та обтяжують його.
При цьому місцевим судом були враховані і ті обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі.
Інших обставин, які б не врахував суд при призначенні покарання обвинуваченим, прокурор в своїй апеляційній скарзі не навів.
Враховуючи те, що в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щиро розкаялись у вчиненому, добровільно відшкодували потерпілим завдані збитки, останні, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді просили звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, позитивно характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_15 раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, а ОСОБА_16 одружений, здійснює догляд за інвалідом першої групи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати незаконним застосування до обвинувачених ст. 75 КК України.
Призначене покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_15 і ОСОБА_16 та попередження вчинення ними нових злочинів.
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що обвинувачені впродовж тривалого часу перебували в розшуку колегія суддів до уваги не приймає., оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що вони переховувались від органів досудового розслідування або суду.
Перевіряючи справу на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів встановила наступне.
Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 лютого 2011 року засудженого 03 серпня 2010 року Летичівським районним судом за ст.ст. 342 ч. 2, 345 ч. 2, 70, 71 ч. 5, 72 ч. 1 КК України на 3 роки 6 місяців обмеження волі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було звільнено з Крижопільського ВЦ № 113 умовно-достроково від покарання на невідбуту частину строку на 1 рік і 7 місяців. І зазначене судове рішення набрало законної сили 25 лютого 2011 року.
Відповідно до п. 6 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до обмеження волі, якщо вони протягом двох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
В ч. 3 ст. 90 КК України виписано, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
А поскільки з дня відбуття ОСОБА_16 покарання і до дня вчинення ним нового злочину 27 березня 2014 року пройшло більше двох років, то він визнається таким, що не має судимості. І тому посилання суду у вступній частині вироку на його попередні судимості за вироками Летичівського районного суду від 19 червня 2009 року та 03 серпня 2010 року підлягає виключенню.
За наведених обставин апеляційний суд не може погодитись з твердженням прокурора в апеляційній скарзі про призначення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 судом першої інстанції явно несправедливого покарання через його м`якість та не знаходить підстав для призначення більш суворого покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426, 532 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Летичівського району залишити без задоволення.
В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Летичівського районного суду від 06 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_16 змінити і виключити із вступної частини вироку посилання суду про його судимості за вироками Летичівського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2009 року та 03 серпня 2010 року.
В решті цей же вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили після її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією.

Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_3