АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/378/16 Справа № 705/508/14-к Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України, ст. 537-539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахування строку відбуття покарання у відповідності до Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 09 лютого 2016 року звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про перерахування строку відбування покарання відповідно до Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року задоволено зазначене клопотання та зараховано ОСОБА_7 , засудженому вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року до п`яти років 2 місяців позбавлення волі, в строк покарання перебування в межах цього ж кримінального провадження в установах попереднього ув`язнення у період з 07 березня 2014 року по 14 травня 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В ухвалі суд першої інстанції вказав, що в межах кримінального провадження № 1кп/705/117/14 (705/508/14к), за вироком якого засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання на момент звернення до суду з відповідним клопотанням, до нього було застосовано попереднє ув`язнення з 07.03.2014, тобто з моменту прибуття засудженого до Черкаського слідчого ізолятора для участі у вказаному кримінальному провадженні, по 14.05.2014, тобто до моменту набрання вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2014 законної сили. Вказаний строк попереднього ув`язнення засудженого підлягає зарахуванню в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погодившись з ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою перерахувати відбутий ним строк попереднього ув`язнення у повному обсязі.

Указує, що оскаржувана ухвала суду є незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Зазначає, що місцевим судом залишено поза увагою попереднє ув`язнення у справі, обвинувальний вирок у якій набрав законної сили на момент набрання чинності Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, покарання за яким не відбуте повністю.

Тобто, вказує апелянт, судом першої інстанції не взято до уваги те, що в його випадку він також відбуває покарання за вироком Ставищенського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2013 року (справа № 378/590/13-к, провадження № 0000035), в межах якого до нього також було застосовано попереднє ув`язнення з 05.03.2013 року по 15.07.2013 року, а також у справі № 705/1747/13-к, де вирок суду набрав законної сили 09.12.2013 року.

У судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити.

Прокурор не заперечував проти поданої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК (із змінами внесеними Законом України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 838-VІІІ встановлено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Попереднім ув`язненням у розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_7 суд першої інстанції вищезазначених вимог в повному обсязі не дотримався.

В резолютивній частині оскаржуваної ухвали зазначено, що клопотання засудженого судом першої інстанції задовольняється. Таке формулювання за відсутності інших вказівок означає, що клопотання задовольняється повністю, оскільки інакше необхідно було б вказувати, що клопотання задовольняється частково і у певній його частині воно залишається без задоволення.

Однак, суд першої інстанції, вказавши у резолютивній частині, що клопотання засудженого задовольняється, не вказав у резолютивній частині ухвали свого рішення стосовно тієї частини клопотання засудженого, де він просить зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення за вироками Ставищенського районного суду Київської області від 12 червня 2013 року та Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2013 року, які враховані у його остаточному вироку за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали випливає, що суд першої інстанції фактично відмовив засудженому у перерахунку строків попереднього ув`язнення за вказаними двома вироками, оскільки вбачає, що такий перерахунок має відбуватися лише у тому (останньому) кримінальному провадженні, за наслідками якого засуджений й відбуває покарання згідно з вироком.

З такою позицією суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

Як вже було вказано вище, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Колегія суддів вбачає, що положення цієї норми закону розповсюджуються на усі кримінальні провадження, за наслідками розгляду яких певна особа була засуджена, була при цьому також попередньо ув`язнена і вироки за наслідками розгляду яких враховані у остаточному вироку суду, згідно з яким особа й відбуває остаточне сукупне покарання.

Тлумачення цієї норми, яке наводить в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, на думку колегії суддів, є помилковим, оскільки воно істотно звужує право особи на зарахування строку його попереднього ув`язнення, яке дійсно мало місце у інших, більш ранніх за часом кримінальних провадженнях, до строку остаточного покарання.

На даний час засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року (5 років і два місяці позбавлення волі). В межах саме цього кримінального провадження він був попередньо ув`язненим, як вірно указав суд першої інстанції, з 07 березня 2014 року (час його етапування до СІЗО з місць позбавлення волі) по 14 травня 2014 року (час набрання вироком законної сили). Суд першої інстанції цілком вірно врахував цей період часу у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В цій частині ухвала суду першої інстанції, власне, ніким й не оскаржується.

Однак суд першої інстанції не врахував, що у покаранні за вказаним вище вироком за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, враховане й покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо ОСОБА_7 від 08 листопада 2013 року.

А в цьому вироку в свою чергу також за правилами ч. 4 ст. 70 КК України враховане покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської області щодо ОСОБА_7 від 12 червня 2013 року.

Таким чином, ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання за вироком суду, у якому за сукупністю вироків також враховані ще два інших вироки суду стосовно цієї особи.

У цьому випадку колегія суддів вбачає, що до строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 слід відносити не лише строк його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні за останнім вироком, але й строки такого ув`язнення за всіма іншими вироками, якщо покарання за ними враховані у остаточному вироку.

Зробивши відповідні запити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області та Ставищенського районного суду Київської області, встановив суд апеляційної інстанції, що у кримінальному провадженні за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2013 року ОСОБА_7 перебував як попередньо ув`язнений з 22 жовтня 2013 року (дата ухвали про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 09 грудня 2013 року (дата вступу вироку суду у законну силу).

А в кримінальному провадженні за вироком Ставищенського районного суду Черкаської області від 12 червня 2013 року ОСОБА_7 перебував як попередньо ув`язнений з 05 березня 2013 року (дата його взяття під варту) по 15 липня 2013 року (дата набрання вироком законної сили).

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі підлягають такі періоди попереднього ув`язнення ОСОБА_7 :

1) з 05 березня по 15 липня 2013 року включно;

2) з 22 жовтня по 09 грудня 2013 року включно;

3) з 07 березня по 14 травня 2014 року включно.

Інші періоди фактичного перебування засудженого ОСОБА_7 під вартою в ході указаних вище кримінальних проваджень не можуть відноситися до попереднього ув`язнення, а є періодами фактичного відбування певного покарання за певним чинним вироком суду. Тому вони враховуються у строк покарання еквівалентно, тобто день за день.

В остаточному вироку суду, за яким ОСОБА_7 на даний час відбуває покарання, тобто у вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року, судом визначено рахувати строк його покарання з 04 квітня 2014 року, зарахувавши у строк покарання період з 05 березня 2013 року по 04 квітня 2014 року. Отже, станом на дату розгляду цієї справи апеляційним судом ОСОБА_7 відбув дещо більше ніж три роки позбавлення волі з 5 років і 2 місяців позбавлення волі, визначених судом до відбування у вироку.

Сукупно указані вище три періоди подвійного зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання становлять дещо більше ніж 8 місяців. Таким чином, за умови їх належного врахування строк покарання ОСОБА_7 у виді 5 років і 2 місяців позбавленні волі скоротиться, однак не вичерпається. Тому негайному звільненню з місць позбавленні волі ОСОБА_7 не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахування строку відбуття покарання відповідно до Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення до строку покарання задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_7 , засудженому вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року до 5 років і 2 місяців позбавлення волі, у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 05 березня по 15 липня 2013 року включно, з 22 жовтня по 09 грудня 2013 року включно, з 07 березня по 14 травня 2014 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :