АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/1421/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/708/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
секретар ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 22 вересня 2016 року у режимі видеоконференції апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року якою у задоволенні заяви засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України -відмовлено.
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_8
засуджена ОСОБА_7
представник Орджонікідзевського ВЦ 79 ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
03 березня 2015 року ОСОБА_7 була засуджена Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі. (а.п.3)
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 29.01.2016 року направлено засуджену ОСОБА_7 до місця відбування покарання в порядку ст.57 КВК України,встановленому для засуджених до позбавлення волі (а.п.5)
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2016 року в задоволені заяви ОСОБА_7 про зарахування їй у строк відбування основного покарання з моменту взяття її під варту та до моменту прибуття в Ордженікідзевський виправний центр на підставі ч.5 ст.72 КК України відмовлено (а.п.6)
08 серпня 2016 року на адресу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_7 надійшло клопотання про її умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. (а.п.1)
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року в задоволенні вищезазначеного клопотання було відмовлено. (а.п.19)
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції послався на відсутність передбачених законом підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, оскільки засуджена ОСОБА_7 своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення та перевиховання, за період відбуття покарання в установі засуджена ОСОБА_7 характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна, однак при цьому не завжди виконує роботи із самообслуговування та не завжди відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не бере особисту участь в організаціях виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу, не бере участі у роботі самодіяльної організації, не входить до складу ради колективу засуджених, норму виробітки намагається виконувати, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки достатніх та обґрунтованих підстав для застосування вимог ст. 81 КК України в даному випадку немає.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджена ОСОБА_7 посилається на ті обставини, що суд безпідставно відмовив в задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, на що є усі підстави. та вказує на те, що вона відбула частину строку покарання. За час відбування покарання працює на НЗФ, виконує всі законні вимоги адміністрації, дотримується санітарно-гігієнічних норм, та внутришнього розпорядку. Також в неї мама інвалід 3 группи та молодша сестра , батька не має, крмі того в неї погіршився стан здоров`я, а тому заслуговує на розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді
засуджена ОСОБА_7 просила задовольнити її апеляційну скаргу, та застосувати до неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.
представник Орджонікідзевського ВЦ № 79 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженої.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Наведене є обов`язковою передумовою для умовно-дострокового звільнення, поряд із передбаченими у ч. 3 ст. 81 КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом покарання.
На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженої ОСОБА_7 про її умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що засуджена ОСОБА_7 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання. При цьому, суд врахував не тільки факт відбуття останньою певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого нею злочину, поведінку засудженої під час відбування покарання.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно даних особової справи, характеристики та довідки про заохочення і стягнення, наданих Орджонікідзевським ВЦ №79, інших документів, що містяться в матеріалах судового провадження, засуджена ОСОБА_7 , у СІЗО м. Миколаїва характеризувалась посередньо : стягненнья, з та аохочень не мала. Прибула до ОВЦ 79 Дніпропетровської області 04.03.2016 року, де була влаштована до бригади 29 контрагентського об`єкту «Нікопольського заводу феросплавів»,робочою. Норму виробітку не виконує(а.п.8), за час відбування покарання характеризується посередньо не бере особисту участь в організаціях виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає участі у реалізації програми диференційованого виховного впливу, не бере участі у роботі самодіяльної організації, не входить до складу ради колективу засуджених,(а.кп 9): стягнень, заохочень не має (а.кп. 10). Згідно витягу протоколу № 18, на засіданні сумісного засідання спостережної комісії установи від 27.07.2016 року, з розгляду питання про умовно-дострокове звільнення, в його застосуванні ОСОБА_7 було відмовлено (а.кп. 4).
Колегією суддів в ході апеляційного розгляду справи було встановлено, що, суд першої інстанції всебічно дослідив матеріали особової справи засудженої, взяв до уваги тяжкість та характер скоєного засудженою злочину, характеристику засудженої, згідно якої, ОСОБА_7 , характеризується, як особа, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.
З цим висновком погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає обставинам кримінального провадження, даним про особу і поведінку засудженої ОСОБА_7 .
За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги засудженої ОСОБА_7 про незаконність рішення суду, колегією суддів визнаються безпідставними.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року за заявою засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст.81 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою в той саме строк, з моменту отримання копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5