Справа № 521/2524/16-к
Пр. № 1-кп/521/415/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Одеси; не працюючої; не одруженого; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 17.12.2015 року перебуваючи у невстановленому місці діючи з прямим умислом з метою виготовлення для особистого вживання наркотичних засобів виготовила розчин, який містить ацетільований опій, масою по сухому залишку 1,396 грам, який зберігала без мети збуту.

В цей же день під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 вказаний наркотичний засіб, який знаходився в особистих речах ОСОБА_4 та був поміщений у два шприці було виявлено та вилучено.

У судовому засіданні обвинувачена свою провину визнала повністю та пояснила, що на ринку «Привоз» придбала відповідні інгредієнти для виготовлення розчину опію та знявши квартиру на один день виготовила його там для особистого вживання. Коли вона поверталася додому її затримали працівники міліції та провели дома обшук, в ході якого вона добровільно видала наркотичний засіб. Наркотичні засоби вживала приблизно один рік та затримання припинила їх вживання після затримання. У скоєному кається.

З урахуванням думки учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням доказів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України (матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, стосуються речових доказів, та процесуальних витрат). При цьому, судом з`ясовано правильність розуміння сторонами обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а саме:

-матеріал, що характеризує обвинувачену.: вимога, згідно якої обвинувачена раніше не судима; довідка, згідно якої обвинувачена не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ»;

-постанову про доручення до кримінального провадження речових доказів від 29.01.2016 року та квитанцію при прийняття їх на зберігання від 29.01.2016 року;

-довідку про вартість судових витрат на залучення експертів на суму 1382 гривні 40 копійок

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 309 КК України незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту .

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину (добровільна видача наркотичного засобу під час обшуку).

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановлює обставин, які обтяжують покарання.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винної, а саме те, що вона раніше не судима; її вік - 47 років та соціальне положення не працює та не одружена; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 309 КК України у вигляді позбавлення волі, що виправлення ОСОБА_4 можливо без відбування покарання та вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

З урахуванням поведінки обвинуваченої під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе не змінювати запобіжний заход.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне майно, яке вилучене з обігу - знищити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Застосувати дію ст.ст. 75 та 76 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на один рік та шість місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

Початок строку відбування покарання рахувати з дня оголошення вироку.

Речові докази - ацетільований опій, масою по сухому залишку 1,396 грам - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1382 гривні 40 копійок.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання продовжити до набрання чинності вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1