Код суду 233 Справа № 233/825/16-к
Вирок
Іменем України
23 серпня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_9 25 грудня 2015 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, в темний час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2103 СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїжджій частині вулиці Громова з боку вул. Космонавтів у м. Костянтинівка Донецької області, діючи в порушення вимог п.п. 2.1 (а), 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, які наказують: п.2.1 (а) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; п. 2.9 водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, на перехресті з вул. Європейська, повернув ліворуч, де діючи в порушення вимог п. п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які наказують: п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, будучи неуважним, належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо транспортної події, належним чином не переконавшись, що його подальший рух не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись по проїжджій частині вул.. Європейська, в районі будинку № 52, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на ліву (зустрічну) смугу руху вул. Європейська та здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_10 , яка перетинала проїжджу частину вул.. Європейська зліва направо відносно рухаючогося транспорту та в момент первісного контакту була обернена правою частиною свого тіла до автомобіля, що рухався, а також здійснив наїзд лівою боковою частиною на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перетинав проїжджу частину зліва направо відносно рухаючогося транспорту.
Після скоєння наїзду на пішоходів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , водій ОСОБА_9 , діючи в порушення вимог п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, які регламентують: п. 2.10. у разі причетності до дорожньо транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, з місця події зник.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 померла о 00.25 год. у міській лікарні №5 м. Костянтинівки Донецької області та їй спричинені наступні тілесні ушкодження: садна чола зліва і лівої скроневої області, забій м`яких покровів голови в центрі потиличної області, субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні правої тім`яної частки, на внутрішній поверхні правої потиличної частки, на основі правої лобної ділянки, на основі правої скроневої частки, лінійний перелом кісток склепіння і основи черепа, прямі переломи 4 ребра справа по окологрудинній лінії, 5,6,7 ребер по середньо - пахвовій лінії справа, 1,2,3,4,5,6,7 ребер по лінії лопатки праворуч, 2,3,4,5,6,7,8 ребер по середньо - пахвовій лінії зліва, 7 по лінії лопатки зліва, перелом тіла правої ключиці, забій і розрив нижньої частки лівої легені, забій і розрив правої частки печінки, множинні садна попереку, верхніх і нижніх кінцівок, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті гр. ОСОБА_10 є тупа травма тіла, яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету, забоєм та розривом внутрішніх органів, яка ускладнена розвитком гострої крововтрати та травматичного шоку.
В результаті вказаної дорожньо транспортної події пішоходу ОСОБА_7 спричинені наступні тілесні ушкодження: рубці обох колінних суглобів, які являються слідством загоєння ран та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Допущені водієм ОСОБА_9 порушення вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті ОСОБА_10 .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 25 грудня 2015 року, приблизно о 23 годині 50 хвилин, будучи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки "ВАЗ 2103 СПГ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Громова у м. Костянтинівка Донецької області, після чого на перехресті з вул. Європейська повернув ліворуч та продовжив рух по вул. Європейська. При цьому, безпосередньо після здійснення маневру повороту на вул. Європейська здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в цей час перетинала проїжджу частину зліва на право по напрямку руху автомобіля.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 померла о 00.25 год. у міській лікарні №5 м. Костянтинівки та їй спричинені наступні тілесні ушкодження: садна чола зліва і лівої скроневої області, забій м`яких покровів голови в центрі потиличної області, субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні правої тім`яної частки, на внутрішній поверхні правої потиличної частки, на основі правої лобної ділянки, на основі правої скроневої частки, лінійний перелом кісток склепіння і основи черепа, прямі переломи 4 ребра справа по окологрудинній лінії, 5,6,7 ребер по середньо - пахвовій лінії справа, 1,2,3,4,5,6,7 ребер по лінії лопатки праворуч, 2,3,4,5,6,7,8 ребер по середньо - пахвовій лінії зліва, 7 по лінії лопатки зліва, перелом тіла правої ключиці, забій і розрив нижньої частки лівої легені, забій і розрив правої частки печінки, множинні садна попереку, верхніх і нижніх кінцівок, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті гр. ОСОБА_10 є тупа травма тіла, яка супроводжувалась множинними переломами кісток скелету, забоєм та розривом внутрішніх органів, яка ускладнена розвитком гострої крововтрати та травматичного шоку. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, сприятливий результат при своєчасному наданні медичної допомоги гр. ОСОБА_10 неможливий.
Своїми діями водій ОСОБА_9 поставив пішохода ОСОБА_10 в небезпечний для життя стан, яка внаслідок свого безпорадного стану, була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження.
При цьому, водій ОСОБА_9 , сам поставивши пішохода в небезпечне для життя становище, будучи зобов`язаним в силу вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху України, і маючи реальну можливість зупинитись на місці ДТП та надати потерпілій ОСОБА_10 допомогу: повідомити про її стан в належну медичну установу, а також відправити потерпілого в лікувальний заклад, після скоєння дорожньо-транспортної події, водій ОСОБА_9 , діючи умисно, переслідуючи мету уникнути кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин та приховування слідів злочину, не вжив жодних заходів для запобігання безпеці, яка загрожувала життю і здоров`ю потерпілої, втік з місця події на автомобілі, завідомо залишивши ОСОБА_10 без допомоги на місці дорожньо-транспортної події.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі та пояснив, що 26.12.2015 року о 00 год. він їхав по вулиці Громова з боку району Солнечний, повертав на вул. Калініна (Європейська) у бік 5-ї лікарні. Повертав він на зелене світло світлофору та в цей час перед світлофором стояв автомобіль марки «Ланос» сірого кольору.
Перехрестя ОСОБА_9 проїжджав без зупинки, швидкість автомобіля була 40 км/год. Він повернув ліворуч, вирівняв автомобіль та побачив на дорозі 2 людей - жінку та чоловіка. Він їх побачив за момент до удару. Він повернув кермо ліворуч, щоб не збити людей, але йому не вдалося і він зачепив жінку передньою правою частиною автомобіля. Після удару вона впала на капот та лобове скло, злетіла з капота та впала на праву від автомобіля сторону дороги.
До моменту удару він пригальмовув, а після того як збив пішохода поїхав додому за адресою АДРЕСА_1 . Після скоєного, приїхавши додому, він подзвонив працівникам ДАІ і розповів, що трапилося. Зазначив, що категорії В на право керувати транспортним засобом в нього немає.
Керував він автомобілем ВАЗ 2103 «Жигулі», який належить йому і він є його власником. Автомобіль зареєстрований на ОСОБА_11 . Якийсь час автомобіль належав його батьку. Батько помер у липні 2015 року. На той час він посвідчення водія ще не отримав, а навчався в автошколі з жовтня 2015 року по лютий 2016 року. За дві години до скоєного ДТП він випив пляшку пива. В автомобілі в нього були його товариш ОСОБА_12 , який знаходився попереду праворуч та ОСОБА_13 , який сидів позаду праворуч. Автомобіль ВАЗ 2103 був технічно справний, проїжджа частина була суха. Вуличне освітлення не горіло. Світлофор на перехресті на той час був справний. Коли він повертав ліворуч, у нього горіло ближнє світло фар. Швидкість його руху при здійсненні маневру лівого повороту становила приблизно 40 км/год. Чоловік пішохід був одягнений в темні тони, а жінка в світлі. Наїзд на пішохода стався по центру дороги. Пішоходи переходили проїжджу частину швидким кроком. Працівники міліції приїхали після його дзвінка протягом десяти хвилин.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що після наїзду на пішохода він здійснював короткочасну зупинку на місці. Погоню за собою він не бачив. Слідчий експеримент з ним проводився та він давав правдиві показання. Він зустрічався з донькою загиблої та вона це може підтвердити. Перед ДТП ніхто з пасажирів не створював ніяких перешкод. Від управління транспортнім засобом його ніхто не відволікав. Автомобіль марки «Ланос» стояв на своїй смузі для руху та не перешкоджав йому здійснювати маневр. Він рухався на зелене світло світлофора, повертав ліворуч. Він визначив швидкість автомобіля по тахометру. На даний момент він не відшкодував збиток потерпілій стороні. Потерпілі йому сказали, що коли визначить суд суму збитку,тоді буде відшкодовувати. На слідчому експерименті дорожні умови відповідали дорожнім умовам, які були на час скоєння ДТП. Швидкість була встановлена згідно його слів. На лівій частині автомобіля пошкоджень не було, крім розбитого бокового скла. Бокове скло він розбив ліктем в момент здійснення маневру ліворуч.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 26 грудня 2015 року у північ вони з жінкою вийшли з дворів і йшли до автомобіля таксі, який знаходився по вул. Громова. Проїхав автомобіль марки «Ланос» по вул. Калініна, вони його пропустили, водій зупинився на перехресті на світлофорі. Дружина йшла позаду нього, а він йшов попереду. Десь з пів метру вони пройшли проїжджу частину і він помітив, що з вул. Громова повертає ліворуч автомобіль. Він повернувся ліворуч, щоб придержати жінку, оскільки вона йшла за ним і могла не бачити автомобіль. Вони йшли від друзів, розмовляли, йшли нормальним кроком. Коли вони переходили дорогу, автомобіль їхав відносно них праворуч. Він помітив автомобіль, який зрівнявся з автомобілем марки «Ланос» і тільки він повернув голову праворуч, як побачив в 10 см перед собою ліву бокову сторону, скло переднього та заднього дверцят. В цей момент він почув удар і як на ліву сторону до нього на руки летіла його дружина. Вона падала, а він її зловив вже на асфальті. Сидячі на асфальті, він повернув голову та побачив як поїхав автомобіль, який збив його дружину вже з вимкненими габаритами. Було темно, він навіть не зміг помітити якого кольору був цей автомобіль. Він гукнув дружину, а вона хрипіла та билася. Він намагався витягнути телефон, щоб подзвонити до швидкої допомоги. Через секунду його висвітлив автомобіль та зупинився. Як потім виявилося, це був автомобіль марки «Ланос». Він почав кричати, що його дружина жива, щоб викликали швидку допомогу. Хтось ще зупинявся, але він не звертав уваги. Приїхала швидка допомога та вони поїхали в травмпункт. Через п`ять хвилин вийшов лікар і сказав, що його дружина померла. Зазначив, що йшли вони близько 3 м при ширині 9,3 м проїжджої частини. Падала його дружина на ліву сторону. Коли він знімав штани то помітив кров, чим водій його зачепив, він не знає. Йому здається, що хлопці їхали веселилися і водій не впорався з управлінням. Нікого він не намагався об`їжджати. Водій її збив центром автомобіля. Рух по тій вулиці був двосторонній. Точне місце події було встановлено.
Крім того потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що коли вони перетинали вулицю Калініна, вуличне освітлення не горіло. Перед наїздом та після, звуку екстреного гальмування він не чув. Він надав правдиві покази на слідчому експерименті. Перед подією вони вживали спиртні напої. Він та його дружина були в адекватному стані. Він випив дуже мало, оскільки наступного дня йому потрібно було їхати за кермом. Дружина йшла нормально, вони розмовляли.
Цивільний позов підтримав, просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на його користь суму моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях у зв`язку з втратою близької людини у розмірі 100 000 гривень та матеріальну шкоду, яка полягає у витратах, пов`язаних із похороном ОСОБА_10 у розмірі 6046 грн., але під час судового розгляду відмовився від стягнення матеріальної шкоди. Покарання просив призначити на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засідання пояснила, що її чоловіку подзвонив ОСОБА_14 , він вийшов у під`їзд, поговорив по телефону та коли зайшов, сказав що трапилось ДТП, мати у лікарні і їм потрібно їхати. Вона зібралась та поїхала у лікарню. На сходинках лікарні стояли ОСОБА_14 та міліціонер. Там їй повідомили, що водій зник з місця злочину, а її мати померла. Зазначила, що вона сирота, мати їй надавала матеріальну допомогу. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 їй розповідав про подію. Вона офіційно працювала в Степанівському навчально-виховному закладі до народження дитини. На утриманні потерпілої вона знаходилася частково. Вона їй допомагала. З обвинуваченим ОСОБА_16 вони бачились та вона казала, що все, що йому треба буде виплатити, встановить суд. Цивільний позов підтримала, просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на її користь суму моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях у зв`язку з втратою близької людини у розмірі 100 000 гривень із врахуванням отриманих від обвинуваченого коштів та матеріальну шкоду, відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у розмірі 163180,10 грн. Покарання просила призначити на розсуд суду
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що в ніч з 26 на 27 грудня близько 24 години ночі він їхав в якості пасажира в автомобілі таксі по вул. Європейська. Рухалися вони по пр. Ломоносова вгору. Під`їжджаючи до перехрестя вул. Європейська вул. Громова вони зупинилися на червоне світло світлофору та в цей момент перехрестя пересікав автомобіль марки «Жигулі» червоного чи помаранчевого кольору. Він заїхав за їх автомобіль та почув удар. Коли обернувся, стояв чоловік та лежала жінка у світлій одежі. Потім вказаний автомобіль зник та вони поїхали за ним. Вони з водієм таксі намагалися його наздогнати. В автомобілі таксі він сидів спереду праворуч. Дощу не було. В їх автомобілі світло фар було увімкнене. Вуличного освітлення не було, у автомобіля, який повертав на вул. Європейська, йому здається світло фар було увімкнено. Моменту наїзду він не бачив, а коли даний автомобіль почав їхати по вул. Європейська в нього були відсутні будь які розпізнавальні знаки та світлова сигналізація. Він не може сказати чи чув слід гальмування. В автомобілі таксі вони спілкувалися з водієм. Крім їх автомобілю та автомобілю який повертав ніяких інших транспортних засобів не було. Вони повідомили патрулю ДАЇ про вказану ДТП. Автомобіль який здійснив наїзд імовірно рухався зі швидкістю 50-60 км/год. та знаходився позаду їх автомобіля приблизно на відстані 2 метрів. Він стояв ніби то по діагоналі двох проїзних частин. Задня частина автомобіля була на своїй частині полоси, а інша частина була на зустрічній полосі. Жінка лежала на їх полосі. До бордюрного каменю ближче знаходився чоловік. Трохи праворуч лежала жінка. Смуга автомобіля, який скоїв наїзд була вільна, інших транспортів не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що в ніч з 25 на 26 грудня 2015 року під`їжджаючи до перехрестя вул. Калініна та вул. Громова він зупинився на заборонене червоне світло світлофору. Він перебував з пасажиром у службовому автомобілі «Ланос» НОМЕР_2 . Пасажиром був його знайомий ОСОБА_17 . Під`їжджаючи до світлофору він побачив людей, які стояли на узбіччі. Рухався він по вул. Калініна по напрямку до вул. Громова. Погодні умови були без опадів, асфальт був сухим. Вуличного освітлення не було. Автомобіль ВАЗ 2103 червоного чи помаранчевого кольору рухався з боку вул. Космонавтів в бік вул. Європейська та почав здійснювати маневр повороту. В цей час він побачив в дзеркало заднього виду, що люди, які стояли на узбіччі, переходили дорогу. Вказаний автомобіль, збив людину, зупинився на пару секунд, вимкнув габарити та поїхав в бік пр. Ломоносова. Автомобіль, який повертав проїхав без зупинки, для нього горіло зелене світло світлофору, їхав він зі швидкістю не менш ніж 40 км/год.
Після наїзду він розвернувся на перехресті, хотів побачити реєстраційний номер автомобіля, щоб повідомити поліцію. Коли вони стояли на світлофорі у них було увімкнено ближнє світло фар. У автомобіля, який повертав теж було увімкнене ближнє світло фар. Він спостерігав, як після наїзду водій автомобілю вимкнув габарити. Після наїзду автомобіль зупинився та приблизно на секунду дві вимкнув габарити та поїхав. Місце наїзду на пішохода він бачив. Як рухалися пішоходи до наїзду він не бачив. З ним проводився слідчий експеримент на досудовому розслідуванні. На слідчому експерименті він давав правдиві покази. Крім його автомобіля та автомобіля, який повертав, ніяких інших транспортних засобів не було. З його точки зору ніяких перешкод для автомобіля не було. Зазначив, що місце наїзду на пішохода він бачив в дзеркало. Після наїзду на пішохода спочатку розташовувався чоловік, потім жінка. Попереду йшла жінка, а чоловік йшов позаду звичайною ходою не поспішаючи. Від його автомобіля до місця скоєння ДТП відстань була 4-5 метрів. Водій автомобіля збив пішохода приблизно в центрі дороги. Він точно пам`ятає, що спочатку у автомобіля було увімкнене світло, а потім він його вимкнув. Пішоходів він бачив у світлі автомобіля, який скоїв ДТП. Після наїзду на пішохода водій автомобіля зупинився, але двері не відчиняв. Він повернувся та поїхав за цим автомобілем для того, щоб подивитися, що то за автомобіль, який скоїв ДТП. Вони зустріли працівників патрульної служби протягом 5 хвилин по вул. Фрунзе біля магазину Бересток та повідомили їм про ДТП. Швидку допомогу викликав його товариш ОСОБА_17 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що наприкінці грудня 2015 року вони рухались по вул. Громова, для них горіло зелене світло світлофору, повертали ліворуч. Біля світлофору ліворуч від них стояло таксі. Після повороту, приблизно 5-10 секунд було гальмування, а потім різко почали уходити ліворуч. Спочатку він нічого не зрозумів. Водій поїхав далі, протягом 10 хвилин подзвонив до ДАІ. Протягом 5-10 хвилин працівники ДАІ під`їхали, ОСОБА_20 сів в автомобіль та вони поїхали. Зазначив, що вони рухались по вул. Громова, повертали на вул. Калініна, зараз вул. Європейська. В автомобілі під керуванням ОСОБА_16 він знаходився в якості пасажиру. Сидів він позаду праворуч за дорожньої обстановкою він не слідкував. Ліворуч вони повертали на зелене світло світлофору. В автомобілі, в якому він знаходився горіло світло фар. Для них автомобіль марки «Ланос» стояв на червоному світлі світлофору по зустрічній смузі для руху. Перед наїздом темп, місце виходу пішоходів він не бачив. Перед ДТП водія ніхто не відволікав від керування транспортним засобом, водій не відволікався ані на телефон, ані за якимись причинами. Близько 24 години ночі сталося ДТП. В салоні автомобіля ОСОБА_12 знаходився попереду праворуч. Перебуваючи в салоні автомобіля він відчував гальмування. Після наїзду на пішохода ОСОБА_16 автомобіль не зупиняв. Після ДТП він під`їхав до будинку. Він не бачив, щоб за ними хтось гнався. Він не бачив щоб хтось телефонував до ДАІ чи швидкої медичної допомоги. Він бачив, що у когось в руках телефон, але розмова була з ОСОБА_21 чи ні він не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає, вони їхали по вул. ОСОБА_23 на зелене світло світлофору, повертали вниз ліворуч на світлофорі та трапилося ДТП. Зазначив, що ОСОБА_16 забрав його та ОСОБА_13 в районі ДК приблизно о 10 годині вечора. Вони їздили по місту, рухались по вул. ОСОБА_23 , щоб відвести його додому. Вони були в тверезому стані. До цього йому не відомо де був ОСОБА_16 та в якому стані він перебував. Він знав, що ОСОБА_16 навчається на водія. Він сидів попереду праворуч. ОСОБА_13 сидів позаду за ним. В той день асфальт був сухий, дощу не було. Світла, як йому здається не було. Окрім їх автомобіля ще був автомобіль таксі, який стояв знизу на червоне світло світлофору. Коли вони здійснювали маневр повороту ліворуч у них було включено світло фар. У автомобіля таксі, який стояв на перехресті горіло світло фар. Вони здійснювали поворот зі швидкістю приблизно 40, але не більше 50 км/год. Він не пам`ятає, щоб в салоні їх автомобіля грала музика. Вони побачили людей вже після повороту ліворуч. Він побачив вже сам момент наїзду. Наїзд було скоєно на жінку. Ще був чоловік. На жінці була світла біла куртка. Після наїзду жінка опинилася на автомобілі. Відносно їх автомобіля пішоходи проходили проїжджу частину з ліва на право. Попереду йшов чоловік, жінка йшла позаду. Перед наїздом водій здійснював гальмування. Після наїзду водій поїхав з місця злочину. Після наїзду водій вимикав світло фар, для чого він не знає. Вони поїхали, водій повернув у двір, вийшли з автомобіля та водій ОСОБА_16 викликав міліцію, після чого приїхала міліція.. Зіткнення відбулося трохи далі від центру на їх смузі. Жінку від удару закинуло на капот та на лобове скло автомобіля, після чого вона впала праворуч. Після цього удару було пошкоджено скло на автомобілі з правого боку. Після ДТП він казав водію, щоб він зупинився. Як він побачив, у водія був шок та він не став його зупиняти. Спочатку водій виключив світло фар, потім включив. Він пам`ятає, що водій то вмикав, то вимикав світло фар. Він не пам`ятає з якою швидкістю вони їхали з місця ДТП, але на його розсуд більше 60 км/год. Він знає, як водій повинен поводитися у разі ДТП - треба зупинитися та викликати першу швидку допомогу, точніше надати медичну допомогу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що коли трапилося ДТП їй подзвонила донька померлої та сказала, що мати вже немає. Зазначила, що їй подзвонила ОСОБА_25 та сказала, що вона з чоловіком зайде до них у гості. 25 грудня 2015 року, приблизно о 19 годині вони прийшли до них у гості, її чоловік прийшов з роботи, вони повечеряли, поспілкувалися та почали збиратися додому. Це було приблизно о 24 годині. Їх дім розташований по АДРЕСА_2 . Потерпілі покинули їх квартиру близько 24 години ночі. Стан їх був цілком нормальний, не падали, вели себе адекватно. Вони трохи вжили спиртного. Загибла випила трохи пива з рибою, а потерпілий, її чоловік та вона випили 0,5 горілки. Вони прямували додому. Загибла потерпіла горілку зовсім не вживала. Коли вони прийшли у гості, вони були тверезі. Їй було відомо, що водій їхав на автомобілі «Жигулі» та те, що потерпілі не встигли навіть перейти дорогу. Приблизно місце, де збили потерпілих вона знає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що потерпіла разом з чоловіком були в них у гостях. Вони прийшли приблизно о 19 годині, дати він не пам`ятає. Вони повечеряли, посиділи за столом, настрій був нормальний. Вони закінчили вечерю та потерпілі зібралися та пішли додому. Приблизно о 24 годині вони покинули їх квартиру. В них на столі була горілка та дволітрова пляшка пива. Спиртне вживали він, його дружина та ОСОБА_14 . Потерпіла горілку взагалі не вживала. Вони були в адекватному стані, гарному настрою та вирішили пройтися пішки. Його квартира розташована по АДРЕСА_3 . Стосовно ДТП їм стало відомо від доньки загиблої. Вони зібралися, вийшли на вулицю, там вже працювала слідча група.
Відповідно до протоколу огляду місця події дорожньо транспортної пригоди від 26 грудня 2015 року, з місця пригоди, яким є район буд. АДРЕСА_4 , вилучено фрагмент двірника, фрагмент тканини чорного кольору, 2 фрагменти полімерного матеріалу червоного кольору ( том № 1, а.с. 46-51).
Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 26 грудня 2015 року, під час огляду легкового сєдану марки «ВАЗ 2103 СПГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 було встановлено: відсутнє вітрове скло, розбите ліве бокове скло, у передній центральній частині автомобіля слід тертя брудно - пилового нашарування (том № 1, а.с. 56-58).
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції від 26 грудня 2015 року, ОСОБА_9 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю в крові становить 1,2% (том № 1, а.с.62).
Згідно з висновком експерта Донецького бюро судово медичної експертизи № 256 від 26 грудня 2015 року, під час судово медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_10 були виявлені наступні пошкодження садна чола зліва та лівої скроневої області, забій м`яких покровів голови в центрі потиличної області, субарахноїдальні крововиливи на зовнішній поверхні правої тім`яної частки, на внутрішній поверхні правої потиличної частки, на основі правої лобної ділянки, на основі правої скроневої частки, лінійний перелом кісток склепіння і основи черепа, прямі переломи 4 ребра справа по окологрудинній лінії, 5,6,7 ребер по середньо- пахвовій лінії справа, 1,2,3,4,5,6,7 ребер по лінії лопатки праворуч, 2,3,4,5,6,7,8 ребер по середньо - пахвовій лінії зліва, 7 по лінії лопатки зліва, перелом тіла правої ключиці, забій і розрив нижньої частки лівої легені, забій і розрив правої частки печінки, множинні садна попереку, верхніх і нижніх кінцівок. Вказані тілесні пошкодження утворилися не задовго до смерті від дії тупих предметів якими могли бути виступаючи частини рухаючогося автомобіля та дорожнє покриття, можливо у строк та при обставинах, зазначених в постанові та відносяться у сукупності до тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті гр. ОСОБА_10 є тупа травма тіла, яка супроводжується множинними переломами кісток скелету, забоєм та розривом внутрішніх органів, ускладнена розвитком гострої крововтрати та травматичного шоку. Виходячи з трупних явищ, встановлених у морзі під час наружного огляду трупа можливо припустити, що смерть потерпілої настала за 10-12 годин до огляду трупа у морзі. Під час судово токсикологічного дослідження крові від її трупу виявлений етиловий спирт у концентрації 2,86%, що відносно до живої людини можливо розцінювати як сильне алкогольне сп`яніння. Виходячи з локалізації тілесних пошкоджень, виявлених під час дослідження її трупу можливо припустити, що в момент контакту частин автомобіля з тілом потерпілої, вона могла знаходитися у вертикальному положенні тіла в просторі та була звернена правою стороною тіла відносно до рухаючогося автомобіля. Враховуючи кількість та локалізацію тілесних пошкоджень, успішний результат при своєчасному наданні кваліфікованої медичної допомоги неможливий (том № 1, а.с. 73-77).
Відповідно до висновку експерта Донецького науково - дослідного експертно криміналістичного центру № 180 від 15 лютого 2016 року з технічної точки зору, на момент експертного огляду рульове управління та гальмівна система автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_3 знаходилося в працездатному стані (том № 2, а.с. 149-151).
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 09 лютого 2016 року та фототаблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_7 , останній розказав про обставини та механізм ДТП, від якого померла потерпіла ОСОБА_10 , зазначивши своє положення та положення своєї дружини ОСОБА_10 перед виходом на поїжджу частину вулиці Європейська, вказав на проїжджій частині місце наїзду на нього та на його дружину ОСОБА_10 , темп його руху та руху його дружини ОСОБА_10 , яким вони перетинали проїжджу частину, траєкторію руху автомобіля марки «ВАЗ 2103». Швидкість його руху потерпілий ОСОБА_7 вказати відмовився, оскільки цього не бачив, автомобіль він побачив безпосередньо перед наїздом (том № 2, а.с. 157-163).
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2016 року та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_18 , останній розказав про обставини та механізм ДТП, від якого померла потерпіла ОСОБА_10 , зазначивши положення автомобіля марки «Деу Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував в момент зупинки на проїжджій частині вулиці Європейська перед світлофором, положення пішохода чоловіка перед виходом на проїжджу частину вулиці Європейська, вказав місце наїзду на пішохода чоловіка та пішохода жінку, темп руху пішоході жінки, з яким вона перетинала проїжджу частину, траєкторію руху автомобіля марки «ВАЗ 2103» з моменту початку виконання маневру лівого повороту з вулиці Громова на вулицю Європейська до наїзду на пішоходів, зазначив швидкість руху автомобіля марки «ВАЗ 2103» безпосередньо перед ДТП.
Суд не приймає до уваги протокол проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2016 року за участю свідка ОСОБА_9 , оскільки він проведений з порушенням вимог ч. 3 ст. 87 КПК України.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2016 року та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_22 , останній розказав про обставини та механізм ДТП, зазначивши положення автомобіля марки «Деу», який знаходився в статистичному стані перед світлофором на проїжджій частині вулиці Європейська перед ДТП, положення пішоходів перед видом на проїжджу частину вулиці Європейська, місце наїзду на пішохода чоловіка та пішохода жінку.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 10 лютого 2016 року та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_19 , останній розказав про обставини та механізм ДТП, зазначивши положення автомобіля марки «Деу», який знаходився в статистичному стані перед світлофором на проїжджій частині вулиці Європейська. Швидкість руху автомобіля, в якому ОСОБА_19 знаходився в якості пасажиру, темп руху пішоходів, місце наїзду, місце виходу пішоходів на проїжджу частину ОСОБА_19 не зміг з причини того, що механізму ДТП він не бачив.
Відповідно до висновку експерта Донецького науково - дослідного експертно криміналістичного центру № 318 від 22 лютого 2016 року, так як до моменту наїзду на пішохода автомобіль ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 не гальмувався, то встановити величину швидкості автомобіля до події не має технічної можливості. З технічної точки зору у даній дорожньо транспортній обстановці, водієві автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 у разі виникнення небезпеки для руху яку водій об`єктивно спроможний був виявити, йому необхідно було негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 08 квітня 2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_9 , останній розказав про обставини та механізм ДТП, зазначивши наступне: автомобіль марки «ДЕУ» знаходився на відстані 19,7 м від передньої частини до уявної лінії бордюрного каменю по АДРЕСА_5 , а також на відстані 1,7 м від правих полос до бордюрного каменя по вул. Європейська, чоловік пішохід перед виходом на проїзну частину знаходився на відстані 35,8 м до уявної лінії бордюрного каменя по АДРЕСА_5 , жінка пішохід перед виходом на проїзну частину знаходилась на відстані 1,0 м до уявної лінії бордюрного каменю по вул. Європейська, а також на відстані 0,9 м від пішохода чоловіка; місце наїзду на пішохода чоловіка знаходиться на відстані 5,0 м до бордюрного каменю по вул. Європейська та на відстані 34,5 м до уявної лінії бордюрного каменю по вул.. Громова, місце наїзду на пішохода жінку знаходиться на відстані 4,0 м від уявної лінії бордюрного каменю по вул. Європейська та на відстані 35,4 м до уявної лінії по вул. Громова, пішоходи здолали відстань за t=2,6 сек., t2=,.3 сек., t3=2,6 сек.
Відповідно до висновку експерта Донецького науково - дослідного експертно криміналістичного центру № 945 від 24 травня 2016 року, спростувати експертним шляхом показання обвинуваченого ОСОБА_9 , отриманих під час слідчого експерименту від 08.04.2016, а також свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 та потерпілого ОСОБА_7 у даній дорожньо-транспортній ситуації не має можливості, і вони не викликають у експерта сумнівів технічного характеру та будуть використані при подальшому дослідженні. Швидкість руху автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням відомостей, отриманих під час слідчого експерименту за участю обвинувачуваного ОСОБА_9 від 08.04.2016 визначається рівною 38.3/41.8км/год. 3 технічної точки зору які небудь інформативні признаки, які дозволяють встановити розташування місця наїзду на пішохода як геометричну крапку немає можливості через відсутність в схемі до протоколу огляду місця поди ключових ознак, необхідних для вирішення даного питання, але з урахуванням методик, прийнятих у галузі автотехніки, можна зробити висновок, що місце наїзду розташоване на лівій смузі проїзної частини вул. Європейської.
Так як згідно показань водія ОСОБА_9 в момент виявлення на проїзній частиш пішоходів він змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу вліво (у бік зустрічної смуги руху), з технічної точки зору, у даній дорожньо-транспортній обстановці, водієві автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 перед будь-якою зміною напрямку руху необхідно було переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а у разі виникнення небезпеки для руху (виявлення на проїзній частині пішоходів) яку водій об`єктивно спроможний був виявити, йому необхідно було негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто необхідно було діяти відповідно до вимог п.п.10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України.
3 технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто своєчасно приймаючи міри для гальмування, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода. При цьому, так як виявлення на проїзній частині пішоходів, які рухались у бік смуги руху автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 являло для водія ОСОБА_9 небезпеку для руху, то маневр зміни напрямку руху, керованого ним автомобіля виключався, так як водій ОСОБА_9 не міг передбачити напрямок та характер руху пішоходів (останні могли прискоритись, змінити напрямок руху або зупинитись). 3 урахуванням викладеного, а також того факту, що наїзд на пішоходів стався під час маневру автомобіля, можна зробити висновок, що у діях водія автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, виконуючі які, він мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події.
Крім того, з технічної точки зору, у дорожній обстановці, з урахуванням того факту, що наїзд на пішоходів стався під час маневру автомобіля, то можна зробити висновок, що у діях водія автомобіля ВАЗ 2103 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , вбачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, виконуючі які, він мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події, через що його дії перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Враховуючи викладене, допитавши в судовому засіданні обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при встановлених судом обставинах, доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України, що спричинило смерть потерпілої та за ч. 1 ст. 135 КК України, оскільки він завідомо залишив без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, оскільки він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд враховує його щире каяття. Та часткове відшкодування шкоди.
До обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_9 суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке призвело до загибелі людини, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не маючи посвідчення водія, а також характер порушення правил дорожнього руху, відношення до скоєного обвинуваченим, який після наїзду на потерпілих з місця події втік, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки водійське посвідчення не отримав, оскільки зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та враховуючи конкретні обставини вчинення злочинів неможливим застосувати в даному випадку ст.75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без відбування покарання.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України потерпілий від злочину має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Згідно зі ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Потерпілий ОСОБА_7 заявляв цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на поховання дружини, однак в судовому засіданні від своїх вимог в цій частині відмовився, оскільки обвинувачений добровільно відшкодував ці витрати, про що в справі маються розписки, відповідно до яких обвинувачений сплатив потерпілим на відшкодування матеріальної шкоди 6046 грн. та частково моральної шкоди в сумі 2654 грн., в загальному розмірі 8700 грн., які отримала потерпіла ОСОБА_8 .
Цивільний позов потерпілих в частині стягнення моральної шкоди суд вважає таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
З втратою рідної людини (дружини та матері) позивачі зазнали вимушених змін в своїх життєвих стосунках і звичному способі життя та відчувають природний душевний біль, тривалі й тяжкі за характером моральні страждання.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує похилий вік позивача ОСОБА_7 та стан позивача ОСОБА_8 , яка залишилася сиротою, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, характер їх душевних страждань та ступінь тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі.
Таким чином, суд, виходячи з розміру позовних вимог та засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.
В той же час, враховуючи, що відповідно до розписок ОСОБА_8 , вона вже частково отримала кошти від обвинуваченого на відшкодування моральної шкоди в розмірі 2654 грн., розмір моральної шкоди який необхідно стягнути з обвинуваченого на її користь становить 97 346 грн.
Вирішуючи питання стосовно позовних вимог позивача ОСОБА_8 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.
Потерпіла ОСОБА_8 заявила позов до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 163180, 10 грн., завданої їй смертю потерпілої ОСОБА_10 , яка є її матір`ю.
Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується зокрема: одному з батьків (усиновлювачів) або другому із подружжя чи іншому члену сім`ї, незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що при житті ОСОБА_10 працювала молодшою медичною сестрою у Костянтинівській районній філії № 14 державної установи «Донецький обласний лабораторний центр держсанепідемслужби України» та отримувала заробітну плату,
Родина ОСОБА_10 складалась з двох осіб чоловіка ОСОБА_7 , який є пенсіонером та разом проживав зі свою дружиною однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_6 .
ОСОБА_8 , яка є донькою потерпілої ОСОБА_10 , відповідно до довідки директора НВК № 27 від 29 лютого 2016 року з 05 листопада 2013 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення нею трирічного віку, має чоловіка ОСОБА_28 , зареєстрована та проживає окремо зі своєю сім`єю за іншою від потерпілої адресою, а саме: по АДРЕСА_7 .
Приймаючи до уваги те, що загибла ОСОБА_10 , не була членом сім`ї ОСОБА_8 , оскільки відповідно до вимог ст.3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, суд вважає необхідним відмовити у позовних вимогах ОСОБА_8 в частині відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої відповідно до ст. 1200 ЦК України.
Процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи, висновок № 318 від 22 лютого 2016 року у розмірі 613,80 грн., судової автотехнічної експертизи, висновок № 180 від 15 лютого 2016 року у розмірі 613,80 грн. та судової автотехнічної експертизи, висновок № 945 від 24 травня 2016 року у розмірі 879 гривень 60 копійок відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів по даному кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_9 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі процесуальні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу суду;
Керуючись ст.ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді шести років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.
Строк відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 163 180,10 грн. відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень .
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 97 346 гривень .
Стягнути з ОСОБА_9 витрати на проведення судової автотехнічної експертизи, висновок № 318 від 22 лютого 2016 року у розмірі 613,80 грн., судової автотехнічної експертизи, висновок № 180 від 15 лютого 2016 року у розмірі 613,80 грн. та судової автотехнічної експертизи, висновок № 945 від 24 травня 2016 року у розмірі 879 гривень 60 копійок.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі процесуальні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 без дозволу суду.
Речові докази - білу сінтепонову куртку, білий светр, чорні чоботи, білий бюсгалтер, білі труси, чорні колготки, чорні штани, які зберігаються в камері схову Дзержинського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знищити.
Речові докази фрагмент двірника, фрагмент тканини чорного кольору, 2 фрагменти полімерного матеріалу червоного кольору; чохол з рульового колеса, 2 накладки з педалей «газ» та «сцепіння»; рукоятка з ручки переключення передач, чохол з підголівника переднього водійського сидіння, чохол з переднього водійського сидіння (спинки та сидіння) автомобіля ВАЗ 2103 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; носимі речі (куртка бірюзова, джинси темно сині, туфлі чорні) громадянина ОСОБА_9 , які зберігаються в камері схову Дзержинського ВП Артемівського ВП ГУНП в Донецькій області повернути за належністю.
Речовий доказ автомобіль марки ВАЗ 2103 СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано апеляція на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим, захиснику, прокурору.
Суддя