Справа № 214/8137/14-к
1-в/214/97/16
У Х В А Л А
іменем України
01 липня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
представника КВІ ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, заяву начальника Саксаганського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Дніпропетровській області про роз`яснення судового рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.04.2016 року відмовлено в задоволенні подання Саксаганського міжрайонного відділу КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області про призначення покарання за сукупністю злочинів і складення покарань у відношенні ОСОБА_4 .
У своїй заяві начальник КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області просить роз`яснити цю ухвалу, оскільки йому не зрозуміло, чому суд прийняв саме таке рішення.
У судовому засіданні представник КВІ просив подання задовольнити.
Заслухавши представника КВІ, дослідивши матеріали подання, суд зазначає наступне.
27 листопада 2014 року вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до КВІ Саксаганського району м. Кривого Рогу, і засуджений з 27.11.2014 року перебуває на обліку.
У зв`язку з тим, що засуджений під час іспитового строку ухилявся від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.05.2015 року за поданням інспекції було скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного судом покарання у виді 1 року позбавлення волі, у зв`язку з чим засудженого було знято з обліку у КВІ 09.07.2015 року.
15 грудня 2015 року на адресу КВІ із Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшов на виконання вирок у відношенні ОСОБА_4 від 02.11.2015 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік (злочин вчинено 29.08.2014 року).
У вступній частині цього вироку було вказано, що ОСОБА_4 раніше судимий 08.07.2004 року та 24.11.2009 року, але не міститься інформація про засудження ОСОБА_4 15.10.2014 року.
Таким чином, у вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.11.2015 року не врахована судимість за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2014 року.
Зі слів матері було встановлено, що засуджений знаходиться у Лук`янівському СІЗО (Київський Слідчий Ізолятор №13) з липня 2015 року.
12 березня 2016 року на адресу КВІ надійшов на виконання вирок Подільського районного суду м. Києва від 15.12.2015 року у відношенні ОСОБА_4 , яким останнього було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, у вступній частині якого вказано, що ОСОБА_4 останній раз судимий 15.10.2014 року, але не міститься інформація про його засудження 02.11.2015 року, тому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.10.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Таким чином, у вироку Подільського районного суду м. Києва від 15.12.2015 року не врахована ОСОБА_4 судимість за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.11.2015 року.
Стаття 70 КК України встановлює порядок та особливості призначення особі покарання за сукупністю вчинених нею злочинів.
У своєму поданні представник КВІ пропонує суду вирішити ситуацію, що передбачена ч. 4 ст. 70 КК за умови звільнення особи за першим вироком від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Правила призначення остаточного покарання в цьому випадку залежать від того чи дійде суд висновку про можливість повторного звільнення засудженого від покарання (призначеного за сукупністю злочинів).
Якщо призначення остаточного покарання супроводжується звільненням особи від відбування покарання з випробуванням, суд спочатку призначає покарання за правилами ст. 70 КК України, після чого приймає рішення про застосування ст. 75 КК України.
Якщо ж останнім вироком особа засуджується до покарання, що належить відбувати реально, кожний вирок (попередній та останній) повинні виконуватися самостійно.
Таке правило передбачене п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами покарання» від 24.10.2003 року №7: «Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно».
Керуючись ст. 380 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву начальника Саксаганського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Дніпропетровській області, роз`яснивши, що кожний вирок у відношенні ОСОБА_4 підлягає самостійному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу на протязі 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .