АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/3080/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
за участю підозрюваного ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 29.10.2016 року включно, без визначення розміру застави

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, працюючого заступником прокурора Рівненської області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України.

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_9 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з урахуванням виняткової складності кримінального провадження та великим обсягом процесуальних і слідчих дій, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою.

В апеляційних скаргах захисники підозрюваного вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просять її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Мотивуючи вимоги, викладені в апеляційних скаргах, захисники вказують на те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також, на думку сторони захисту, суд належним чином не перевірив існування у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Додатково захисник ОСОБА_7 зазначає про те, що слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого, безпідставно та необґрунтовано не взяв до уваги докази, надані стороною захисту, якими спростовуються доводи сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Також, на думку захисника ОСОБА_8 , слідчим суддею, в порушення вимог ст. 178 КПК України, не враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , зокрема стан його здоров`я, репутацію підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність родини та утриманців, постійного місця проживання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001053 від 18.04.2016 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240, ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 368 КК України.

04.07.2016 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України.

05.07.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 01.09.2016 року із визначенням застави в розмірі 9 646 000, 00 грн.

13.07.2016 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 4 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.07.2016 року змінено запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_9 на тримання під вартою без визначення розміру застави строком 60 днів, а саме до 01.09.2016 року.

28.08.2016 року сторона захисту отримала клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, відповідно до вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Постановою заступника Генерального прокурора України Головним військовим прокурором ОСОБА_13 від 23.08.2016 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до семи місяців, тобто до 05.02.2016 року.

Слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 рокувказане клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 29.10.2016 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_9 .

Під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Враховуючи наведене вимоги апеляційної скарги захисників щодо відсутності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, слід визнати непереконливими з огляду на те, що вони спростовуються матеріалами провадження.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики з часу застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги захисників в цій частині, є необгрунтованими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , а саме те, що він раніше судимий, стан його здоров`я, перебування на утриманні малолітньої дитини, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники.

Доводи захисників стосовно незадовільного стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 враховані судом при продовженні строку тримання під вартою. Наявність захворювань, які б вказували про неможливість утримання ОСОБА_9 під вартою і були підставами для цього, встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Такі дані щодо ОСОБА_9 у матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до листів СБУ та в.о. начальника медичної частини Київського СІЗО, на запит адвоката ОСОБА_8 , стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 задовільний, дозволяє тримання особи під вартою та відповідає течії наявних хронічних захворювань.

Що стосується посилань авторів апеляційних скарг на характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_9 , зокрема репутацію підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність родини та утриманців, постійного місця проживання, то дані обставини не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи захисників щодо незаконності, необґрунтованості ухвали, порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів визнає непереконливими, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення учасників судового розгляду.

Крім того, доводи захисників та підозрюваного щодо порушення підслідності даного кримінального провадження спростовуються вимогами ч. 9 ст. 216 КПК України, відповідно до якої, якщо під час досудового розслідування буде встановлено інші злочини, вчинені особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані із злочинами, вчиненими особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, і які не підслідні тому органу, який здійснює у кримінальному провадженні досудове розслідування, прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, у разі неможливості виділення цих матеріалів в окреме провадження своєю постановою визначає підслідність всіх цих злочинів.

Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам, та відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що йде мова в апеляційних скаргах захисників, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 29.10.2016 року включно, без визначення розміру застави ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4