АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 171/1135/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/672/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 08 вересня 2016 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000039 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто керівнику Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року,обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто керівнику Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області. Відмовлено прокурору в долучення до матеріалів справи розписок про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.
В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що прокурором порушені вимоги КПК України, що унеможливлює розгляд кримінального провадження у суді.

В обгрунтування повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив, обвинувальний акт, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення, як того вимагає п.5 ст. 291 КПК України.

Оскільки згідно з чинним кримінальним процесуальним законом обвинувачений має право знати, у чому він обвинувачується, обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, а не конкретність такого обвинувачення щодо ОСОБА_6 порушує його право на захист і є істотним порушенням вимог КПК України.

Крім того, всупереч ст. 291 КПК України, до обвинувального акту не додано розписки підозрюваного та захисника про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, який був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування. Твердження сторони обвинувачення про неможливість виклику ОСОБА_6 та його захисника для отримання копії обвинувального ату, реєстру матеріалів та цивільного позову, не підтвердженні належними процесуальними діями ,які мають відповідати вимогам КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.08.2016 про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те,що ухвала суду невмотивована та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає що обвинувальний акт було подано з дотриманням ст.277, ст.291 КПК України

Твердження суду про те, що слідчий, прокурор, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, заздалегідь, без вироку суду стверджує, що обвинувачений їх вчинив.

Даний висновок суду є невірним, оскільки відповідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті міститися виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Слідчий, прокурор в обвинувальному акті виклав правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, ніяким чином не стверджуючи заздалегідь про те, що обвинувачений винний у скоєних злочинах, оскільки особа може бути визнана винним лише за вироком суду.

Також на думку прокурора судом першої інстанції порушено ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбулось за відсутність потерпілої сторони. Також в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про долучення до обвинувального акту розписок обвинуваченого та його захисника про отримання обвинувального акту та реєстру. В КПК України не вказується коли саме необхідно долучати вказані розписки до обвинувального акту. ч. 5 ст. 291 КПК України вказує, що надання до суду інших документів, що не передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України до початку судового розгляду забороняється.Крім того, в підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували проти того, що вони отримали обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Таким чином, суд безпідставно відмовив в долученні до обвинувального акту розписок про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 314 КПК України, оскільки обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000039 відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до вимог ст.ст. 409, 412 КПК України є підставами для скасування судового рішення та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора на підставах зазначених в апеляційній скаргі прокурора, ухвалу суду першої інстанції скасувати, кримінальне провадження призначити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обвинувачений та його захисник поклались на розсуд судуд (кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора)

Представник потерпілого поклався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України обвинуваченим ОСОБА_6 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора , в якому він просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто керівнику Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області- залишити без змін
Іншими сторонами судового провадження заперечення на апеляційну скаргу надані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Положеннями ст. 291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості про виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів згодна з посиланням суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті, суть обвинувачення викладена абстрактно, без конкретного посилання на існуючи докази інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що позбавило суд можливості зробити об`єктивні та неупереджені висновки щодо правильного викладення обвинувачення та можливості призначити справу до судового розгляду.
На переконання колегії суддів, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 КПК України, якою встановлені вимоги до акту.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, суд повертаючи обвинувальний акт прокурору, дійшов висновку, що обвинувальний акт та додані до нього документи не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з тим, що пред`явлене обвинувачення не конкретизоване.

Також слід зазначити, щоб не порушувати права обвинуваченого на захист, у відповідності до норм ч. 3 ст. 52 КПК України, - підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують

Виходячи з норм закону, викладених в ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що вказівка суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, не суперечать нормі вказаного закону, а підстави, на які послався суд першої інстанції у своїй ухвалі, перешкоджають розгляду кримінального провадження, оскільки , у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Судом першої інстанції вказано, що обвинувачений має право знати, у чому він обвинувачується, обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, а не конкретність такого обвинувачення щодо ОСОБА_6 порушує його право на захист і є істотним порушенням вимог КПК України з чим погоджується і колегія суддів

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими, посилання суду першої інстанції в обґрунтування рішення про повернення обвинувального акту на рішення Європейського суду з прав людини у справі

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

В ухвалі суду першої інстанції обґрунтовано наведено перелік невідповідностей обвинувального акту нормам КПК України, з чим також погоджується колегія суддів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору..

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки судом ретельно досліджено всі обставини кримінального провадження та на підставі всебічного та об`єктивного з`ясування цих обставин прийнято рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, посилання прокурора на те, що підготовче судове засідання здійнено без участі потерпілої сторни без підставне, оскільки в матеріалах провадження на аркуші 33 мається клопотання від першого заступника Міського голови Зеленодольської міської ради, в якому від просить розгянути кримінальне провадження без їхньої участі.

Окім цього, відповідно до положень ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копій зазначених процесуальних документів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором ці вимоги кримінального процесуального закону не виконані.
Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість судового рішення є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На думку колегії суддів, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто керівнику Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4