Ухвала
іменем україни

28 вересня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року, якою вирок Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2015 року щодо ОСОБА_4 скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення її винуватості,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про доведеність того чи іншого доказу.
Статтею 438 КПК установлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах зокрема через неповноту слідства, невідповідність висновків , викладених у вироку, фактичним обставинам справи, суд касаційної інстанції не вправі скасувати або змінити оскаржуване рішення, а виходить з обставин, установлених судом.
Ст. 427 КПК регламентовано вимоги до касаційної скарги, в якій має бути викладено обґрунтування позиції з урахуванням наведених положень процесуального закону, проте прокурор а це не зважив.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 05 липня 2016 року касаційну скаргу прокурора через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ять днів із дня її отримання.
Поза межами строку, встановленого для усунення недоліків касаційної скарги та після закінчення строку на касаційне оскарження прокурор повторно звернувся до суду касаційної інстанції і питання про поновлення цього строку не порушив, тому колегія суддів 25 липня 2016 року повернула касаційну скаргу на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Прокурор вкотре звернувся до ВССУ з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 у касаційному порядку. Проте допущених раніше недоліків не усунуто. Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених п. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення ст. 370, 412, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Також прокурор звернувся з клопотанням про поновлення строку оскарження ухвали апеляційного суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Подане прокурором клопотання про поновлення касаційного строку не містить обґрунтованих підстав для цього. Викладені у клопотанні доводи не можна визнати прийнятними, оскільки як убачається з матеріалів провадження за скаргою, копію ухвали ВССУ від 05 липня 2016 року про залишення касаційної скарги без руху, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримано 09 липня 2016 року уповноваженою особою ОСОБА_5 . 15 липня 2016 прокурор повторно звернувся через «Прийом громадян» до суду касаційної інстанції, але після закінчення як загального, так і встановленого для усунення недоліків процесуального строку. Вказане спростовує доводи прокурора про те, що ухвала ВССУ від 05 липня 2016 року надійшла до прокуратури м. Києва 11 липня 2016 року та те, що строк на касаційне оскарження судових рішень (при поданні повторної касаційної скарги) порушено не було.
Переконливих аргументів, через які прокурор не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу із додержанням вимог ст. 427 КПК протягом трьох місяців із дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, у клопотанні не наведено.
За таких обставин суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення прокурору строку касаційного оскарження судового рішення щодо ОСОБА_4 .
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути прокурору на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції у поновленні строку касаційного оскарження.
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 31 березня 2016 року щодо ОСОБА_4 разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3