Провадження № - 1кп/201/532/2016
УХВАЛА
19 жовтня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0004064 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинувачену у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення.

Фактичні обставини кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 КК України та формулювання обвинувачення мають обов`язково містити в собі і данні про предмет злочину, який входить до об`єкту злочину, який в свою чергу є обов`язковим елементом складу злочину. Тобто, без предмету злочину передбаченого ст. 185 КК України відсутній і склад такого злочину взагалі.

Предмет злочину на який направлено посягання має свою вартість, яка і визначає розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Вказаний розмір, в свою чергу, має визначальне значення для правильної кваліфікації дії особи.

Також з об`єктивної сторони крадіжка відноситься до злочинів з матеріальним складом, тому крім діяння, обов`язковими її ознаками є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю, а також причинний в`язок між цією шкодою і таємним викраденням.

В обвинувальному акті розмір шкоди має бути зазначений з метою розуміння обвинуваченим якої саме шкоди завдано ним внаслідок дій, які інкримінуються йому як злочин і від чого він має захищатись.

Водночас, не зазначення розміру шкоди при кваліфікації злочину передбаченого ст. 185 КК України робить обвинувачення неконкретним, що прямо призводить до порушення права на захист обвинуваченого, оскільки останній може захищається виключно від пред`явленого обвинувачення і позбавлений можливості виходити за межі пред`явленого йому обвинувачення при побудові лінії захисту.

Європейським судом з прав людини неодноразово зазначалось, що важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду у кримінальній справі є надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи («Абрамян проти Росії», «Камасінскі проти Австрії», «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо, тобто повинно містити і розмір заподіяної шкоди про що описано вище.

В наданому суду обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення прокурором зазначено про те, що обвинувачена 21.09.2016 о 19-10 годин здійснила крадіжку з приміщення магазину АТБ № 211двох пачок кави вагою 205 г., однак не зазначено вартість викраденого майна.

Таким чином, прокурором висунуто неконкретне обвинувачення, оскільки сторона захисту не знає розмір спричиненої матеріальної шкоди і, відповідно не може належним чином побудувати свій захист, тим паче, що розмір шкоди менше 137,80 гривень взагалі виключає кримінальну відповідальність як таку.

За таких обставин призначати судовий розгляд на підставі обвинувального акту є недоцільним в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, а саме, відсутності в формулюванні обвинувачення такої обов`язкової ознаки як розмір заподіяння шкоди, а тому він підлягає поверненню прокурору.

Більш того, п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Статтею 55, 58 КПК України передбачено, що потерпілою може бути юридична особа, яку може представляти представник за довіреністю.
Статтями 90, 93 ЦК України передбачено, що юридична особа має назву та місцезнаходження.
Аналізуючи формулювання п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині того, що мають бути вказані відомості про потерпілого та ст.. ст.. 90, 93 ЦК України в яких зазначаються які відомості про юридичну особу мають ідентифікуюче її значення, можна прийти до висновку, що в разі, якщо потерпілою у кримінальному провадженні являється юридична особа, то обвинувальний акт має містити її найменування та місцезнаходження, з метою можливості суду ідентифікувати таку юридичну особу та здійснити судовий виклик.
Даний обвинувальний акт не має даних про місцезнаходження юридичної особи, що є порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є ще одним порушенням вимог КПК України до обвинувального акту та підставою для повернення його прокурору.

Необхідно звернути увагу на наступне:

-при прийнятті даного рішення суд не досліджував жодного доказу, а тому не вдався до оцінки доказів, їх належності чи допустимості;

-суд не давав оцінку обставинам кримінального правопорушення, а лише зазначив на відсутність обов`язкових даних в формулюванні обвинувачення викладеному в обвинувальному акті;

-призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який не містить обов`язкових даних в формулюванні обвинувачення означало б призвести до порушення права на захист обвинуваченого і до можливого скасування вищою інстанцією судового рішення, ухваленого за результатами розгляду справи судом, з підстав порушення права на захист;

-призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який не містить обов`язкових даних в формулюванні обвинувачення, розраховуючи на зміну обвинувачення прокурором в майбутньому, суд не може, так як по-перше: зміна обвинувачення це право, а не обов`язок прокурора, а по-друге: вказані недоліки не можуть бути виправлені під час судового розгляду в порядку ст. 338 КПК України шляхом зміни обвинувачення в суді, оскільки закон дозволяє прокурору змінити обвинувачення в суді не для виправлення описок, граматичних помилок, неузгодженості окремих частин тексту обвинувального акта, а виключно для зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення і тільки за результатами судового розгляду при встановленні нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 для усунення недоліків викладених в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1