Тернопільський міськрайонний суд в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі подання начальника Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Тернопільській області (далі КВІ) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 09 листопада 2015 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з трьохрічним іспитовим строком, із обов`язками, встановленими відповідно до п.п. 2 4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
представника КВІ ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
начальник КВІ звернулась до суду з вказаним поданням, покликаючись на те, що засуджений ОСОБА_3 , перебуваючи на обліку КВІ, зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки протягом іспитового строку чотири рази порушував обов`язок, покладений на нього судом в частині періодичної явки на реєстрацію, та виїхав за межі України без дозволу КВІ.
Представник КВІ у судовому засіданні подання підтримав з мотивів, викладених у ньому.
Прокурор у судовому засіданні вказав, що не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки засуджений не виконав покладені на нього обов`язки з поважної причини.
ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що на реєстрацію в КВІ не з`являвся, оскільки перебував у Іспанії на лікуванні, так як хворіє та є інвалідом з дитинства. Про це КВІ було достеменно відомо, позаяк він заздалегідь проінформував інспектора про його майбутній візит до даної країни. Переховуватись чи ухилятись від покладених на нього судом обов`язків не збирається. Після прибуття в Україну сам прийшов у КВІ для реєстрації.
Суд, дослідивши матеріали подання і особової справи № 2/2016 р., подані додатково матеріали, заслухавши учасників, приходить до переконання, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного:
якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання (ч. 2 ст. 78 КК України).
З матеріалів особової справи № 2/2016 р. вбачається, що ОСОБА_3 справді чотири рази не з`являвся на реєстрацію до КВІ: 01,15 березня, 05 та 19 квітня 2016 року.
Задовго до цього, а саме 26 січня 2016 року ОСОБА_3 у своїх поясненнях начальнику КВІ повідомляє, що має намір виїхати у м. Малага (Іспанія) з 01 березня 2016 року. Це він пов`язував з необхідністю продовження дозволу на проживання у цій країні та проведення йому там безкоштовного оперативного лікування та реабілітації.
З цього моменту начальнику КВІ стало відомо про те, що ОСОБА_3 має намір покинути Україну з прив`язкою до конкретної дати.
Після надання цих пояснень ОСОБА_3 вчасно прибував на реєстрацію до КВІ, а саме: 02 та 16 лютого 2016 року; з 01 березня 2016 року, як і вказував у своїх поясненнях, він припинив з`являтися у КВІ.
З наданих ОСОБА_3 суду документів, вбачається, що він дійсно звертався за медичною допомогою до лікувального закладу у м. Малаґа, Іспанія.
Отож, суд бере до уваги посилання ОСОБА_3 на те, що він виїжджав за межі України задля проходження курсу необхідного лікування.
У свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази, котрі свідчили б про те, що ОСОБА_3 не виконував покладені на нього обов`язки щодо заборони виїжджати за межі України саме з метою у від відбування покарання, а тому немає підстав вважати, що він не бажає стати на шлях виправлення. Крім цього, нових правопорушень він не вчиняв і до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.
Відтак, суд не вбачає підстав для скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання.
Виходячи з вищенаведеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України ст. 78 КК України, суд,
у задоволенні подання начальника Тернопільського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 року, - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Головуюча суддя ОСОБА_1