Справа № 500/2900/16-к
Провадження № 1-м/500/6/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , судимої 14 липня 2015 року судом Гомельського району Гомельської області за ст.ст. 228 ч. 3, 328 ч. 1, 72 ч. 1, 2 КК Республіки Білорусь до 5 років позбавлення волі, з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму без конфіскації майна, із застосуванням ст. 8 Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку із 70-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років» із частковим звільненням від покарання строком на один рік та застосуванням ст. 107 ч. 1 КК Республіки Білорусь примусовим лікуванням від опійної наркоманії.

В С Т А Н О В И В:

Вироком суду Гомельського району Гомельської області від 14 липня 2015 року ОСОБА_5 визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ст. 228 ч. 3 КК Республіки Білорусь, тобто у переміщенні через митний кордон Республіки Білорусь особливо небезпечних наркотичних засобів, скоєне із приховуванням від митного контролю, пов`язане з недекларуванням, а також ст. 328 ч. 1 КК Республіки Білорусь як незаконне без мети збуту зберігання та перевезення наркотичних засобів.

Цим же вироком ОСОБА_5 призначено покарання за ст.ст. 228 ч. 3, 328 ч. 1 КК Республіки Білорусь, із застосуванням ст. 72 ч. 1, 2 КК республіки Білорусь (призначення покарання за сукупністю злочинів) до 5 років позбавлення волі, з відбуттям покарання у виправній колонії загального режиму без конфіскації майна, із застосуванням ст. 8 Закону Республіки Білорусь «Про амністію у зв`язку із 70-річчям Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років» із частковим звільненням від покарання строком на один рік та застосуванням ст. 107 ч. 1 КК Республіки Білорусь примусовим лікуванням від опійної наркоманії.

Міністерство юстиції України звернулося до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, в якому просить визначити норми (статті, частини статей) Кримінального Кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнана винною вказаним вище вироком суду Республіки Білорусь, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_5 на підставі цього вироку.

В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, надав заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання Міністерства юстиції України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення. Просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянки України ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнана винною вироком суду Гомельського району Гомельської області від 14 липня 2015 року, а саме: за ст. 305 ч. 2 КК України та ст. 309 ч. 1 КК України, враховуючи вимоги ст. 70 ч. 1 КК України визначити той самий строк позбавлення волі 4 роки, що підлягає відбуванню засудженою ОСОБА_5 на підставі зазначеного вище вироку суду Республіки Білорусь та відповідно до вимог ст. 96 ч. 2 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусове лікування від опійної наркоманії за місцем відбування покарання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно вироку суду Гомельського району Гомельської області від 14 липня 2015 року та доданих до нього довідок установи виконання покарань, громадянка України ОСОБА_5 засуджена за ст.ст. 228 ч. 3, 328 ч. 1, 72 ч. 1, 2, 107 КК РБ до 5 років позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії загального режиму без додаткових мір. Застосована ст. 8 Закону Республіки Білорусь «Про амністію» від 28 травня 2015 року, строк покарання зменшений на 1 рік та відбуває покарання у виправній установі «Виправна колонія № 4» управління Департаменту виконання покарань МВС по Гомельській області. Початок строку 14 липня 2015 року, кінець строку 11 квітня 2019 року, у строк покарання зарахований термін перебування ОСОБА_5 під вартою з 11 квітня 2015 року по 13 липня 2015 року.

Відповідно до розпорядження суду Гомельського району Гомельської області вирок даного суду від 14 липня 2015 року відносно ОСОБА_5 набрав чинності 28 серпня 2015 року.

Відповідно до ст. 610 ч. 1 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції.

Остання відома адреса ОСОБА_5 в Україні АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 9 ч. 1 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є громадянкою України, вирок суду Республіки Білорусь, яким вона засуджена, набрав чинності, строк покарання який має відбувати засуджена більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженої в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальні правопорушення, внаслідок вчинення яких було ухвалено вирок, є злочинами згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосування процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженої відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.

Відповідно до ст. 610 ч. 4 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:

- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.

Враховуючи, що строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений вироком суду Республіки Білорусь є меншим ніж строк покарання, передбачений санкцією ст. 305 ч. 2 КК України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави та не призначає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 липня 2015 року за ст.ст. 228 ч. 3, 328 ч. 1, 72 ч. 1, 72 ч. 2 КК Республіки Білорусь відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9 12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб», ст.ст. 602, 610 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 липня 2015 року за ст.ст. 228 ч, 3, 328 ч. 1, 72 ч. 1, 72 ч. 2 КК Республіки Білорусь відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести вирок суду Гомельського району Гомельської області Республіки Білорусь від 14 липня 2015 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України та вважати ОСОБА_5 засудженою за ст.ст. 305 ч. 2, 309 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 96 ч. 2 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусове лікування від опійної наркоманії за місцем відбування покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 14 липня 2015 року.

Зарахувати в строк покарання час перебування ОСОБА_5 під вартою з 11 квітня 2015 року по 13 липня 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи діб органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Суддя: ОСОБА_1