Справа № 645/241/16-к
Провадження № 1-кп/645/211/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року м. Харків
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 23.06.2010 року вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186, 15, ч.2 ст. 186, 69, ч.1 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 09.11.2015 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ на Амурі Хабаровського краю Російської Федерації, росіянин, громадянина України, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
30.10.2015 року, близько 12:45 ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Велозаводській 38-А, у м. Харкові, зустрів раніше малознайомого йому ОСОБА_4 , після спільного вживання алкогольних напоїв 30.10.2015 в період часу з 13.00 до 14.00 ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 прогулятися по району в пошуках металобрухту, з метою подальшої його реалізації та отримання грошових коштів. Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , 30.10.2015 в період часу з 13.00 до 14.00 поблизу Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №428 Харківської міської ради» ОСОБА_5 і ОСОБА_4 звернули свою увагу на створу в`їзних воріт зазначеного закладу, виготовлених з металу. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 скоїти крадіжку майна комунальної установи, а саме викрасти металеву створу воріт та реалізувати її як металобрухт з метою отримання грошових коштів. ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій та переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, підійшли до створи воріт, взявши створу воріт обома руками зняли її з петель, залишили місце злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , заподіяли шкоду комунальному закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №428 Харківської міської ради», у сумі 400 грн.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_4 беззаперечно визнали себе винними у скоєні кримінального правопорушення, щиро розкаялися, надали суду пояснення аналогічні викладені вище.
Показання обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинувачених. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Знаходячи обвинувачення доказаним, суд вважає, що прокурором, який здійснював підтримку державного обвинувачення, дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані, за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння .
Вивченням в ході судового розгляду характеризуючих даних стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Вивченням в ході судового розгляду характеризуючих даних стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше засуджений, не працює, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до кримінального правопорушення середньої тяжкості, особу винного, обставини, визнані судом таким, що пом`якшує тат обтяжує покарання, станом здоров`я, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує той факт, що кримінальне правопорушення скоєно до постановлення вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.11.2015 року за ст. 263 ч.2 КК України, за правилами ч.4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань із застосуванням вимог ст.75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до кримінального правопорушення середньої тяжкості, особу винного, обставини, визнані судом таким, що пом`якшує тат обтяжує покарання, станом здоров`я, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст.75 КК України при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців.
На підставі ст.76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі
На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів, частково склавши покарання за попереднім вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.11.2015 року за ст. 263 ч.2 КК України, призначивши остаточне покарання чотири роки і шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі ст.76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 залишити запобіжний захід раніше обраний у виді домашнього арешту.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: