№612/712/16-к
1 кп /612/72/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2016 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове Близнюківського району Харківської області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, працюючого лісничим Близнюківсько Лозівського лісництва ДП «Зміївський лісгосп», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 12.04.2016 Близнюківським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 135, ч.2 ст.286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки.
В період іспитового строку, ОСОБА_5 , посвідчення водія у якого було вилучене, будучи обізнаним щодо позбавлення його права керування транспортними засобами на строк два роки шість місяців, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування цього покарання, діючи з прямим умислом, 01.09.2016 року, близько 13 год. 30 хв., ухилився від такого покарання та керував автомобілем ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Патріотів смт. Близнюки Харківської області.
У судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкременованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно був засуджений за ч.1 ст. 135, ч.2 ст.286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки 6 місяців. Після вступу вироку у законну силу став на облік до органу кримінально-виконавчої інспекції де йому були роз`яснені права та обов`язки в тому числі і щодо позбавлення права керування транспортними засобами.
Претензій до працівників кримінально-виконавчої інспекції не має.
01.09.2016 року, близько 13 год. 30 хв., він ухилився від такого покарання та керував своїм автомобілем . Йому зателефонував лісник ОСОБА_6 і повідомив що в кварталі 17 лісу виявлено дим. Греська про це повідомив їх колишній працівник ОСОБА_7 . В цей час він був вдома. Не було нікого щоб посадити за кермо автомобіля. Він із службової необхідності на своєму автомобілі вирушив на місце роботи, а попередньо заїхав на автомобільну заправку щоб заправитися паливом. Під час керування автомобілем він був виявлений працівниками поліції і було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. На робочому місці він взяв ранцевий вогнегасник, інші знаряддя для тушіння пожежі і разом із ОСОБА_8 поїхали в ліс тушити пожежу на його ж автомобілі. За кермом був ОСОБА_8 . Виявили низовий пожар і потушили його. В лісі перебували до 9-ї години вечора, контролюючи ситуацію. Пожежну службу не викликали оскільки це була низова пожежа. Пожежа не документувалася оскільки площа загорання була менше 0.5 га. У вчиненому розкаюється.
Заслухавши показання обвинуваченого, свідків, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 крім повного визнання ним своєї вини, доведена і підтверджується також і наступними доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_6 який пояснив, що він працює майстром лісу. Безпосереднім керівником є ОСОБА_5 01 вересня 2016 року йому зателефонували з села і повідомили що бачать у лісі дим. Про це він по телефону доповів ОСОБА_3 . Через деякий час ОСОБА_5 приїхав у лісництво на своєму автомобілі Вони взяли пожежний ранець, лопати і поїхали у ліс. В багажнику автомобіля ОСОБА_3 був газовий балон. За кермом автомобіля був уже не ОСОБА_5 а він. Знає що ОСОБА_3 позбавлено права керування автомобілем на певний період. У лісі вони вдвох ліквідували низовий пожар.
Показаннями свідка ОСОБА_9 який пояснив, що з інформації органу кримінально-виконавчої інспекції йому було відомо, що ОСОБА_5 позбавлений права на керування транспортними засобами. В один із днів він побачив що ОСОБА_5 в смт. Близнюки керує автомобілем ВАЗ 21099. Він рухався саме за автомобілем ОСОБА_3 . Про це він повідомив керівництво відділу поліції.
Показаннями свідка ОСОБА_10 який пояснив що він, як працівник поліції, ніс службу в смт. Близнюки. В один із днів, дату не пам`ятає, ним був зупинений автомобіль ВАЗ 2109 сірого кольору яким керував ОСОБА_5 , будучи позбавленим права на керування транспортним засобом. Були складені документи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Причину керування авто ОСОБА_5 поясним тим що потрібно було перевести домашні речі, а також на газовій заправці заправити газовий балон. Балон для зрідженого газу дійсно був в автомобілі.
Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що він працює начальником Близнюківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції. Під час перебування на обліку в інспекції ОСОБА_3 неодноразово усно та письмово роз`яснювався порядок відбування покарання і в тому числі і щодо заборони керувати транспортними засобами і наслідки ухилення аж до притягнення до кримінальної відповідальності. У зв`язку із надходженням матеріалів про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без наявності такого права, ОСОБА_5 пояснив це тим, що треба було заправити для особистих потреб газовий балон.
Змістом вироку Близнюківського районного суду Харківської області від 12.04. 2016 за яким він був визнаний винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження (ч.2 ст. 286 КК України) та у вчиненні умисного злочину - в завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному стані (ч.1 ст. 135 КК України ). За сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_3 визначене у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання у виді позбавлення волі звільнено з іспитовим строком 2 роки з покладенням певних обов`язків(т.2 а.с.36-39).
Змістом розпорядження Близнюківського районного суду Харківської області від 16.05. 2016 яке було направлене до Близнюківського РВ КВІ УДПтСУ у Харківській області, з якого вбачається, що 13 травня 2016 року цей вирок набрав законної сил.(т.2 а.п. 6).
Змістом письмових пояснень ОСОБА_3 від 19.05. 2016 з яких вбачається, що йому органом кримінально-виконавчої інспекції роз`яснені порядок та умови відбування покарання, права та обов`язки як засудженого, і він був попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.1 ст. 389 КК України може бути притягнений до кримінальної відповідальності.
Цього ж дня від нього була відібрана письмова підписка з якої вбачається аналогічне(т.2 а.п. 11).
Змістом постанови серії ПС2 № 6510 13 від 01.09. 2016 з якої вбачається, що цього ж дня ОСОБА_5 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч3 ст. 126 КУпАП у вигляді 510 гривень за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом(т.2 а.с 26).
Довідкою інспектора Лозівського ВП ГУНП в Харкіській області підтверджено, що зазначене постанова не оскаржена, штраф не сплачений. У судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив цю обставину.
Про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення начальник Близнюківського РВ кримінально-виконавчої інспекції 08.09 2016 письмовою довідкою повідомив начальнка Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури(т.2 а.п. 16). В цей же день ним було до вказаного органу прокурату направлене подання про для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами(т.2 а.п. 12).
Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого повністю доказаною.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення від позбавлення права займатися певною діяльністю, тобто позбавлення права керувати транспортними засобами, особою, засудженою до цього покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має постійне місце роботи де характеризується позитивно. Є військовозобов`язаним але військову службу не проходив як не розшуканий. На обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується формально позитивно. Має освіту з освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра. Скарг на стан здоров`я не заявляє.
Суд, враховуючи наведене, дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, наявність обставини яка пом`якшує і обставини, що обтяжує покарання, приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 буде покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 389 КК України.
Суд знаходить, що обставина яка пом`якшує покарання обвинуваченому, не є виключною та істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, не знижує суспільну небезпеку правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, встановлені у санкції ч.1 ст. 389 КК України, що виключає застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України - призначення більш мякого покарання, ніж передбаченого законом.
При цьому суд не враховує, що правопорушення ОСОБА_3 допущене у зв`язку із службовою необхідністю діяти для запобіганню пожежі.
Так з пояснень допитаних свідків вбачається, що ОСОБА_12 керування своїм автомобілем, будучи позбавленим такого права, пояснював особистими потребами - зокрема необхідністю заправити побутовий газовий балон, перевести особисті речі. У судовому засіданні ОСОБА_5 ці покази не заперечував.
Відповідно до ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Також суд суд виходить з вимог ст.71 ч.4 КК України, згідно якої остаточне покарання за сукупністю вироків, повинно бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Приймаючи до уваги, що цей злочин вчинено ОСОБА_3 після постановлення вироку 12 квітня 2016 року Близнюківським районним судом Харківської області, суд вважає необхідним до покарання за новим вироком, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, приєднати покарання за попереднім вироком. При цьому на підставі ч.1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження волі має бути переведений в більш суворий виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами має бути приєднане у його невідбутій частині- 2 роки, 2 місяці 11 днів.
Під час досудового та судового слідства запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, клопотання щодо цього не подане і потреби його обирати не має.
Цивільний позов не заявлений. Судових витрат та речових доказів по справі не має.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.389 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, приєднати невідбуте покарання за вироком від 12 квітня 2016 року Близнюківського районного суду Харківської області у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, з урахуванням того, що на підставі ч.1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, призначивши остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки (два ) місяці, 11 (одинадцять)днів.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 , не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1