Справа № 337/550/16-к
Провадження № 1-кп/337/67/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього ОСОБА_5
законного представника неповнолітнього ОСОБА_6
представника Служби ( Управління) у справах дітей ОСОБА_7
представника молодіжної превенції Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП Запорізької області ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
21.11.2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітньою ОСОБА_10 , знаходячись біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , заволоділи майном ОСОБА_11 шляхом зловживання його довірою.
При цьому неповнолітній ОСОБА_5 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, умовив неповнолітню ОСОБА_10 , з якою перебував у тісних відносинах, попросити у ОСОБА_11 його мобільний телефон під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, на що ОСОБА_10 погодилась.
Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, неповнолітня ОСОБА_10 , використовуючи довірливі відносини, попросила під приводом здійснення телефонного дзвінка у неповнолітнього ОСОБА_11 мобільний телефон «Samsung GT-S7272HKASEK», який належить ОСОБА_12 , вартістю 2090 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 2 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в розмірі 01 грн., на що неповнолітній ОСОБА_11 , будучи введеним в оману, погодився та передав ОСОБА_10 вказане майно для здійснення телефонного дзвінка.
В подальшому, неповнолітня ОСОБА_10 , з метою реалізації злочинного умислу, розмовляючи по телефону, відійшла від місця перебування ОСОБА_11 , де, зникнувши з поля зору останнього, передала мобільний телефон неповнолітньому ОСОБА_5 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, та ОСОБА_9 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, неповнолітній ОСОБА_5 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, разом з ОСОБА_9 , шляхом укладення договору застави у ломбарді «Капітал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , отримали грошові кошти у розмірі 500 грн., які витратили разом з неповнолітньою ОСОБА_10 на власні потреби.
Таким чином неповнолітній ОСОБА_5 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та неповнолітньою ОСОБА_10 , заволоділи майном ОСОБА_12 , спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 2133 грн.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що ОСОБА_13 запропонував йому забрати мобільний телефон у неповнолітнього ОСОБА_14 . ОСОБА_15 під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросила у ОСОБА_16 мобільний телефон, з яким потім відійшла від них, передала телефон йому, а він віддав телефон ОСОБА_17 . Згодом знайомий ОСОБА_18 заклав телефон у ломбард. У скоєному розкаюється, просить задовольнити клопотання прокурора.
Винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України підтверджується матеріалами справи, його поясненнями.
З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до вимог ч.1 ст. 18 КК України, суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.
Суб`єктом вчинення шахрайства є особа, яка досягла 16-річного віку до моменту вчинення правопорушення.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільно- небезпечне діяння, яке виразилося у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання. Суду пояснила, що ОСОБА_5 за іншим кримінальним провадженням 26.02.2016 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, крім того, на розгляді у суді є ще кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні корисливого злочину, тому вказані у поданні заходи виховного характеру будуть дієвими.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, захисника неповнолітнього, неповнолітнього ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , представника Служби (Управління) у справах дітей, представника молодіжної превенції Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП Запорізької області ОСОБА_8 , вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме, обмежити перебування поза домівкою у вечірній та нічний час доби, заборонити спілкування з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який справляє на нього негативний вплив.
Підставами для прийняття такого рішення є те, що судом враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого неповнолітнім ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, та обставина, що до ОСОБА_5 , ухвалою суду від 22.04.2014 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, було застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері, які виявилися не дієвими, а також щире каяття його у скоєному, характеристику неповнолітнього ОСОБА_5 за місцем його проживання, за місцем навчання.
У відповідності до вимог ст. 97 ч.2 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і для особи, яка до досягнення віку з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно- небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Частинами 2 та 3 ст. 105 КК України передбачено, що суд може застосувати до неповнолітнього такі заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, що їх замінюють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їх прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування у цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05. 2006 року № 2 « Про розгляд судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно- небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Статтею 498 КПК України встановлено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно- небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Керуючись ч.2 ст. 97, ч.2-3 ст. 105 КК України, ст. ст..498, 500, 501 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру- задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме, обмежити перебування поза домівкою у вечірній та нічний час доби, заборонити спілкування з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який справляє на нього негативний вплив.
Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.
Копію ухвали для контролю за виконанням направити до молодіжної превенції Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП Запорізької області,, Службу (Управління) у справах дітей Запорізької міської ради.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення через Хортицький районний суд м.Запоріжжя

Суддя: ОСОБА_1