Номер провадження 11-кп/788/418/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Терористичний акт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в м. Лохвиця Полтавської області, а проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений:

за ст. ст. 14 ч. 1, 258 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації майна;

за ст. 263 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено покарання 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Стягнуто процесуальні витрати по 6 458 грн 88 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Обвинувачений ОСОБА_8 , проживаючи в м. Суми негативно ставився до громадської організації «Правий сектор» та діючої державної влади в Україні.

10 березня 2015 року у період часу з 16 години до 18 години обвинувачений ОСОБА_8 разом з особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження, на автомобілі «Honda-Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , здійснив поїздку до ділянки місцевості біля стели з надписом «Суми» на автомобільній дорозі Р-44 «Суми-Путивль-Глухів» в районі повороту до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

По прибуттю до вказаної ділянки місцевості, обвинувачений ОСОБА_8 спільно з особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження, відшукали залишений там за невстановлених слідством обставин поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому виявили пакунок з двома корпусами ручних осколкових гранат «РГ-42» та двома запалами «УЗРГМ» до них.

Вказані боєприпаси ОСОБА_8 та невстановлена особа умисно, за попередньою змовою, в порушення ст. ст. 178 та 325 ЦК України, Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року та додатку № 1 до вказаної постанови, а саме «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», з місця їх виявлення забрали для подальшого зберігання обвинуваченим ОСОБА_8 за місцем проживання по АДРЕСА_1 .

19 листопада 2015 року ОСОБА_8 про місце зберігання гранат та запалів до них повідомив правоохоронні органи, де вони і були вилучені.

Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 11452 від 26 листопада 2015 року, вилучені 19 листопада 2015 року у домоволодінні ОСОБА_8 предмети є двома корпусами ручних осколкових гранат «РГ-42» і двома уніфікованими запалами ручних гранат «УЗРГМ», при цьому у зборі вони є зарядами вибухової речовини (тротилу) у міцних корпусах, належать до засобів підриву та є бойовими припасами.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали досудового розслідування щодо якої виділені в окреме провадження, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав, носив та зберігав з 10 березня 2015 року по 19 листопада 2015 року бойові припаси два корпуси ручних осколкових гранат «РГ-42» та два запали «УЗРГМ» до них.

2 липня 2015 року у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел, направлений на скоєння терористичного акту у м. Суми шляхом вибуху автомобіля одного із представників громадської організації «Правий сектор» з використанням бойової ручної гранати «РГ-42» та запалу «УЗРГМ» до неї, за умови неспричинення шкоди життю та здоров`ю сторонніх осіб.

Такий вибух, згідно задуму ОСОБА_8 повинен був мати характер терористичного акту, а саме шляхом підриву та пожежі знищити обраний для вибуху об`єкт, зокрема автомобіль представника організації «Правий сектор», заподіяти вказаній особі значну майнову шкоду, порушити громадську безпеку в м. Суми та Сумській області, залякати місцеве населення та патріотично налаштованих громадян, дестабілізуючи суспільно-політичну ситуацію в регіоні та державі.

Таке діяння через повідомлення у засобах масової інформації, на думку ОСОБА_8 повинно було привернути увагу громадськості до поглядів радикально налаштованих осіб, які протидіють проукраїнським поглядам у суспільстві.

5 липня 2015 року обвинувачений ОСОБА_8 на пустирі на відстані 40 метрів від 8-ї каналізаційно-насосної станції КП «Міськводоканал» по вулиці 6-а Продольна, 7-а в м. Суми, знайшов поліетиленовий пакет чорного кольору, в якому знаходилися бойові припаси, а саме корпус бойової гранати «Ф-1», запал до неї «УЗРГМ», а також корпус бойової гранати «РГД-5» та запал до неї «УЗРГМ-2», які у зборі є бойовими ручними гранатами «Ф-1» та «РГД-5».

Обвинувачений ОСОБА_8 діючи повторно, умисно, в порушення ст. ст. 178, 325 ЦК України, Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року та додатку № 1 до вказаної постанови, а саме «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», з метою подальшого зберігання та використання гранати РГД-5 для вчинення запланованого терористичного акту, зберігав гранати при собі, а також за місцем проживання.

9 липня 2015 року вказані боєприпаси були виявлені під час обшуку у домоволодінні ОСОБА_8 та слідчим вилучені.

Після придбання вказаних бойових припасів, ОСОБА_8 спостерігав за офісом організації «Правий сектор» по вулиці Рибалко, 8 в м. Суми з метою підібрати об`єкт для вчинення терористичного акту, а саме автомобіль одного з представників організації «Правий сектор» у м. Суми з обов`язковим дотриманням умови неспричинення шкоди життю та здоров`ю як власнику вказаного транспортного засобу, так і стороннім особам.

Разом з тим, умисел ОСОБА_8 , направлений на вчинення злочину, не був доведений до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки приховані ним на присадибній земельній ділянці за місцем проживання знаряддя вчинення запланованого терористичного акту, а саме корпус бойової гранати «РГД-5», запал «УЗРГМ-2» до неї, а також корпус бойової гранати «Ф-1» та запал «УЗРГМ» до неї, під час проведення 8-9 липня 2015 року обшуку за місцем його проживання, були виявлені та вилучені слідчим, а сам обвинувачений ОСОБА_8 був затриманий.

Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 47 від 9 липня 2015 року, представлені на дослідження предмети еліпсоїдної форми оливкового кольору, які вилучені 9 липня 2015 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 є корпусами бойової гранат «Ф-1» та бойової гранати «РГД-5», які відносяться до конструктивно-оформлених зарядів вибухової речовини, а представлені на дослідження предмети циліндричної форми зі скобою «УЗРГМ» та «УЗРГМ-2» є бойовими запалами до ручних гранат типу «Ф-1», «РГ-42» та «РГД-5», крім того надані на дослідження чотири предмети, а саме корпус гранати «Ф-1», корпус гранати «РГД-5», запал до гранати «УЗРГМ» та запал до гранати «УЗРГМ-2», відносяться до ручних гранат і придатні до здійснення вибуху.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації інкримінованих йому дій, просить змінити вирок суду шляхом пом`якшення призначеного покарання, з огляду на те, що він у вчиненому розкаявся, сприяв розкриттю злочину, а тяжкі наслідки від вчинених ним дій не настали.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 від поданої ним апеляційної скарги відмовився.

Вислухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та зміст апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на її підтримку, думку прокурора про відсутність підстав для зміни судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Судом правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження та зроблений обгрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у готуванні до вчинення терористичного акту, а також у незаконному придбанні, носінні та зберіганні без передбаченого законом дозволу бойових припасів. Такий висновок грунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, зокрема показаннях самого обвинуваченого у судовому засіданні, в яких він повністю визнавав себе винним у скоєнні злочинів і не заперечував своєї причетності до вчинення злочинів проти громадської безпеки, у зв`язку з чим справа розглядалася в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, без дослідження інших доказів.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. ст. 14, 258 ч. 1, 263 ч. 1 КК України кваліфіковані правильно.

Викладені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про призначення йому надто суворого покарання, не в повній мірі врахувавши обставини, що його пом`якшують, на думку колегії суддів є необгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами, при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема щире каяття, його позитивна характеристика, сприяння розкриттю злочину, що дало підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 258 КК України.

Таким чином, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Порушень норм кримінального процесуального закону при розслідуванні кримінального провадження та при його розгляді в суді, які були б підставою для скасування чи зміни постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.

Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення з 16 лютого 2016 року по 21 квітня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4