справа № 760/4400/16-к
провадження № 1-кс/760/3585/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м. Київ
Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю адвоката ОСОБА_3
за участю слідчого ОСОБА_4
розглянувши клопотання Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0002566, який було накладено на майно Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» (), а саме на 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) коробки, в яких знаходиться взуття на підошві з гуми та верхом з пластмаси «мокасини жіночі із ПВХ», взуття на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів «мокасини жіночі текстильні», відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2016 року,
в с т а н о в и в:
24.03.2016 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0002566, який було накладено на майно Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» (), а саме на 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) коробки, в яких знаходиться взуття на підошві з гуми та верхом з пластмаси «мокасини жіночі із ПВХ», взуття на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів «мокасини жіночі текстильні», відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2016.
Обгрунтовуючи свої вимоги, адвокат Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» стверджував, що відповідно до норм чинного законодавства арештом є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, яка заподіяна діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна.
З ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2016 випливає, що арешт було накладено на майно у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0002566 від 04.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК (службове підроблення).
Однак в ході здійснення досудового розслідування жодній службовій, посадовій або іншій особі, яка має відношення до діяльності Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» підозра оголошена не була.
Крім цього ОСОБА_3 зазначив, що оскільки санкція частини першої статті 366 КК не передбачає конфіскацію, слідчий суддя не повинен був застосовувати такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
На підставі вищезазначеного стверджував, що арешт було накладено необґрунтовано, а тому просив подане клопотання задовольнити у повному обсязі.
У судовому адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Старший слідчий Солом`янського управління Головного управління Національної поліції в місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_4 проти задоволення поданого клопотання заперечував аргументуючи тим, що в контексті вимог норм чинного законодавства, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації.
Завданням поданого до суду клопотання про арешт було запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження відповідного майна.
У зв`язку з цим, слідчий ОСОБА_4 стверджував що клопотання про скасування арешту є безпідставним, а тому у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі.
Розглянувши обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити з таких підстав.
04.03.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002566 було внесено відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою 366 КК.

12.03.2016 слідчий Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0002566 від 04.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК.
Відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2016 клопотання слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002566, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 КК було задоволено. Накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду в період часу з 10.03.2016 року по 11.03.2016, на підставі ухвали Солом`янського районного суду від 09.03.2016 за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 58, у відділі митного оформлення № 2 митного посту «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС, в зоні митного контролю (оформлення) з вантажного сідлового тягача-Е марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіпу контейнеровозу-Е марки «FRUEHAUF», д.н.з. НОМЕР_2 , яким переміщується контейнер № MSKU4586493, а саме на 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) коробки в яких знаходиться взуття на підошві з гуми та верхом з пластмаси «мокасини жіночі із ПВХ», взуття на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів «мокасини жіночі текстильні», які належать Релігійній організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» ().
Відповідно до частини першої статті 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільний і кримінальних справ у своєму в своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 роз`яснив, що «арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна (пункт 2 розділу 2.6)».
З матеріалів справи випливає, що досудовим слідством проводиться розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0002566, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою 366 КК.
Так, частина перша статті 366 КК передбачає кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Суб`єктом кримінального правопорушення є службові особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
З матеріалів справи випливає, що в ході здійснення досудового розслідування жодній службовій особі Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0002566.
Крім цього, у судовому засіданні слідчий під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, не надав доказів на підтвердження того, що арештоване майно визнано речовим доказом.
Слідчий суддя констатує, що метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).
З матеріалів справи випливає, що санкція частини першої статті 366 КК не передбачає такого виду покарання, як конфіскація майна, таким чином арешт який накладений на майно Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» (), а саме на 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) коробки, в яких знаходиться взуття на підошві з гуми та верхом з пластмаси «мокасини жіночі із ПВХ», взуття на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів «мокасини жіночі текстильні», не відповідає меті застосування арешту майна у кримінальному провадженні.
Враховуючи пояснення слідчого, виходячи з даних, що були встановлені під час досудового розслідування кримінального провадження, а також даних, які були надані сторонами в судовому засіданні, та враховуючи, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає, що адвокат ОСОБА_3 на виконання вимог частини другої статті 174 КПК довів обставину, що арешт було накладено необґрунтовано.
На підставі вищезазначеного, клопотання про скасування арешту майна належить задовольнити у повному обсязі.
Керуючись статтями 174, 309 КПК, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Клопотання Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0002566, який було накладено на майно Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» (), а саме на 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) коробки, в яких знаходиться взуття на підошві з гуми та верхом з пластмаси «мокасини жіночі із ПВХ», взуття на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів «мокасини жіночі текстильні», відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2016 року - задовольнити.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0002566, який було накладено на майно Релігійної організації «Патріарша благодійна місія/Місійне товариство/Української православної Церкви Київського Патріархату» (), а саме на 4 142 (чотири тисячі сто сорок дві) коробки, в яких знаходиться взуття на підошві з гуми та верхом з пластмаси «мокасини жіночі із ПВХ», взуття на підошві з гуми та верхом з текстильних матеріалів «мокасини жіночі текстильні», відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 березня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1