АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/912/16 Справа № 216/3632/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року

03 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 24 лютого 2016 року на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року.

Не погодившись з винесеним рішенням захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 20 липня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника відділення Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна яке вилучене 18 липня 2016 року у ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник посилається на те, що слідчий суддя який виносив оскаржуване рішення, вже приймав участь в якості слідчого судді та постановив рішення про проведення обшуку в приміщені, що належить його підзахисному.

А тому вважає, що оскаржуване рішення було прийнято упередженим складом суду та з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також вказує на те, що суд не впевнився в належності вилученого у його підзахисного майна, зокрема автомобіль марки «TOYOTA VENZA» номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки «Honda CRV» номерний знак НОМЕР_2 , які належать третім особам.

Крім того, зазначає, що орган слідства не надав для огляду витяги про належність пластикових карток, чим допустив порушення прав третіх осіб.

Вважає, що в клопотанні слідчого не дотримано жодної вимоги ст.171, ст..172 КПК України, що є грубим порушенням КПК України.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року, задоволене клопотання начальника відділення Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна яке вилучене 18 липня 2016 року у ОСОБА_7 , а саме:

1) автомобіль марки «TOYOTA VENZA» номерний знак НОМЕР_1 , з ключем від автомобілю, зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , яка на момент реєстрації автомобілю мешкала за адресою: АДРЕСА_1 ;
2) свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , та ключі від даного автомобілю.
3) мобільний телефон марки «Iphone», imei НОМЕР_4 з sim-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 ;
4) мобільний телефон «Nokia» imei-1 НОМЕР_6 , imei-2 НОМЕР_7 .
5) автомобіль марки «Honda CRV» номерний знак НОМЕР_2 , з ключем від автомобілю, зареєстрований на ім`я ОСОБА_10 , яка на момент реєстрації мешкала за адресою: АДРЕСА_2 ;
6) свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_8 ;
7) грошові кошти в сумі 6000 (шість тисяч) грн.
8) банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_9 ,
9) банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_10 ,
10) банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_11 ,
11) банківські рахунки «ПриватБанку», відкриті на вказані платіжні картки.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, про необхідність арешту вилучених у ОСОБА_7 речей задля використання їх як доказів у кримінальному провадженні, а також їх можливої подальшої конфіскації, та наявність ризиків, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника, не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може підозрюваному призначити покарання у виді конфіскації майна

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею були враховані.
Колегією суддів встановлено, що 24 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 було внесено відомості щодо ОСОБА_7 за ознаками незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
20 липня 2016 року в межах вказаного кримінального провадження начальник відділення Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно з метою подальшого дослідження вилученого майна у підозрюваного, яке має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та з метою виконання вироку суду в частині можливої конфіскації.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

А тому, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що майно, вилучене у ОСОБА_7 має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та в подальшому може бути конфісковане згідно санкції інкримінованої статті, а тому є необхідність накласти арешт на вищезазначене майно.
Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката в тій частині, що подання слідчого про арешт майна було розглянуто упередженим складом суду, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки, під час розгляду даного клопотання у суді стороною захисту жодних відводів слідчому судді не заявлялось, що підтверджується журналом судового засідання (арк.п. 15) та технічним записом судового засідання.
Участь слідчого судді у кримінальному провадженню під час здійснення досудового розслідування, відповідно до вимог кримінального процесуального закону не позбавляє його можливості розглядати різні клопотання про обрання запобіжних заходів та інших заходів забезпечення в рамках одного кримінального провадження.
Посилання в апеляції адвоката, щодо не встановлення слідчим суддею належності майна, колегія суддів не бере до уваги, оскільки все майно на яке було накладено арешт, вилучене саме за місцем мешканням підозрюваного у присутності понятих та будь-яких зауважень щодо його належності він не заявляв.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та вважає, що вона постановлена з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга адвоката є необґрунтованою та не підлягає задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_7 зашити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20 липня 2016 року про задоволення клопотання начальника відділення Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про арешт майна яке вилучене 18 липня 2016 у ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4