Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 липня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 матеріали за клопотанням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 6 листопада 2013 року за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2014 року вказаний вирок змінено є засудженим за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 121, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

представника Катеринівської ВК- 46 - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 3 червня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування свого рішення суд взяв до уваги висновок комісії Катеринівської ВК-46 від 15 квітня 2016 року та зазначив, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення, так як протягом усього часу відбуття покарання одночасно із заохоченнями на засудженого накладались дисциплінарні стягнення, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про виправлення та перевиховання останнього.

Засуджений ОСОБА_5 , у поданій ним апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбуття ним покарання та винести рішення, яким задовольнити подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказує на те, що суд неправомірно взяв до уваги, що він не бере участі у програмі диференційного виховного впливу це не є причина відмови в задоволенні його клопотання, оскільки перебуваючи в колонії він навчався в ПТУ та здобув спеціальність "оператора котельні". Зазначає про те, що він не згідний з його характеристикою, яку в суді оголосив представник адміністрації.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_5 та представника колонії на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора щодо безпідставності вимог поданої засудженим апеляційної скарги, здійснивши перевірку поданих матеріалів подання та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 , п. 3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин , а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_5 засуджено 6 листопада 2013 року вироком Свалявського районного суду Закарпатської області, за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років; ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2014 року вказаний вирок змінено ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 121, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Як вбачається з протоколу засідання комісії Катеринівської ВК-46 від 15 квітня 2016 року, протокол №9, висновок комісії - засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, а тому комісією установи відмовлено в застосуванні щодо нього умовно-дострокового звільнення.
За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Згідно характеристики начальника виправної установи - Катеринівської ВК-46 , ОСОБА_5 характеризується посередньо.

Згідно довідки про наявність стягнень заохочень, вбачається, що ОСОБА_5 має 3 заохочення і 3 стягнення ( за зберігання заборонених речей, порушення санітарного стану) , останнє, яке накладене 4 листопада 2015 року, за злісне порушення установленого порядку відбування покарання, ОСОБА_5 був затриманий в стані алкогольного сп`яніння і на нього накладено стягнення - 15 діб ДІЗО.

Виходячи з викладеного, всебічного вивчивши дані про особу засудженого ОСОБА_5 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши сукупність доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці за час відбування покарання не довів своє виправлення.
Доводи викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.
За таких обставин ухвала місцевого суду законна і обґрунтована, а апеляційна скарга безпідставна, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405,407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 3 червня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той самий строк з дня отримання її копії.

С у д д і :

___________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3