Кримінальне провадження № 1-кп/760/771/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні у ОСОБА_5 та невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у червні 2015 року виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 шляхом обману під приводом посередництва у придбанні транспортного засобу «BMW-XI».

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 діючи спільно та узгоджено з невстановленою особою, розподілили між собою злочинні ролі, згідно з якими невстановлена особа у невстановлений час та місці здобула документи договору «поставки автомобіля», а ОСОБА_5 за допомогою вказаних документів шляхом обману мав заволодіти майном потерпілого.

Так, 16.07.2015, в період часу з 13.30 до 13.50 год. ОСОБА_5 зустрівся з потерпілим у кафе «Cafe Tee», що на вул. Урицького, 40 у м. Києві, якому повідомив завідомо неправдиві відомості щодо можливості надання послуг із придбання на території Європи автомобіля «BMW-XI», його ввезення на митну територію України, митного оформлення та запропонував ці послуги ОСОБА_4 , не маючи наміру їх виконувати.

У свою чергу ОСОБА_4 , не усвідомлюючи протиправні наміри ОСОБА_5 та помилково вважаючи його дії правомірними, добровільно передав йому грошові кошти в сумі 1900 доларів США, що на момент вчинення кримінального правопорушення згідно інформації НБУ становило 40736 грн., про що ОСОБА_5 зафіксував у «Договоре поставки автомобиля под. заказ 124» суму , мету отримання коштів, зміст зобов`язань та терміни їх виконання, які складали 37 днів з 16.06.2015 по 23.07.2015.

В подальшому ОСОБА_5 взяті перед ОСОБА_4 зобов`язання щодо ввезення на митну територію України, митного оформлення автомобіля «BMW-XI» не виконав, транспортний засіб не передав, кошти не повернув та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, згідно з пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Потерпілою стороною від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

23.05.2016 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в обсязі обвинувачення. Крім того, ОСОБА_5 в повному обсязі відшкодував матеріальну шкоду потерпілому та в подальшому зобов`язався кримінальних правопорушень не вчиняти.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінальному кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
затвердити угоду укладену 23.05.2016 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 про примирення.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1