Справа № 646/2552/16-к
№ провадження 1-кп/646/257/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.16року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000448 від 07.02.2013р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст..89 КК України не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
16 грудня 2010 року приблизно о 22.00 годині, знаходячись в приміщенні автомойки фізичної особи підприємця ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою наживи, зайшов до кабінету адміністратора, який був його робочим місцем, де, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав металевий сейф, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 7000 грн., які належали ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 7000 грн.

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, підтвердив фактичні обставини, пояснивши, що він працював адміністратором автомойки на АДРЕСА_2 , та ввечері 16 грудня 2010 року він зайшов до свого службового кабінету, звідки забрав металевий сейф, який належав власнику автомойки, та відвіз цей сейф до себе додому у м.Лозова, де вскрив його та забрав звідти гроші у сумі 7000 грн. В судовому засіданні обвинувачений розкаявся у вчиненому злочині та запевнив суд, що зробив для себе певні висновки.

За таких обставин суд розглядає справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добросовісності та щирості позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а саме що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, інкримінованого йому органом досудового розслідування, в ході судового розгляду доведена повністю. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно зі ст.12 КК України цей злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка згідно зі ст..66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття. Обставин, які згідно зі ст..67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше в силу ст..89 КК України не судимий, одружений з ОСОБА_7 , яка перебуває на обліку по вагітності у поліклініці Лозівської міської лікарні, не працює, за місцем проживання характеризується формально, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Також під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 відшкодував потерпілому суму у розмірі 7500 грн.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, у тому числі, його сімейні обставини, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відшкодування потерпілому матеріальної шкоди у повному обсязі в межах пред`явленого обвинувачення.

Аналізуючи викладене, суд призначає мінімальне покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі у межах санкції частини 1 статті 185 КК України, та вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст..76 КК України обов`язки.

Речових доказів немає. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього в силу ст..76 КК України обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи,

-повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,

-не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 1063 грн. 69 коп. (матеріали к.п. а.с.26, 80).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводського районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1