Справа № 308/6295/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.07.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-сс/777/181/16 за поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , апеляційною скаргою його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2016 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскарженою ухвалою слідчого судді від 18.06.2016 задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 17.06.2016 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, інваліда ІІІ групи, з незакінченою вищою освітою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за таких обставин.
Так, 17.06.2016, біля 13 год. 40 хв., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом підбору ключа до вхідних дверей належної ОСОБА_10 вищевказаної квартири, з корисливих мотивів проникли в середину, звідки таємно викрали: плазмовий телевізор «Samsung», золоті ювелірні вироби, два мобільних телефони та флеш накопичувачі, спричинивши потерпілій майнової шкоди на суму, яка встановлюється.
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, згідно матеріалів кримінального провадження наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, цей підозрюваний може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду, 2) впливати на свідків та потерпілу, 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, 4) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні за вказаних вище обставин кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до шести років, 2) те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_11 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому визнав, що застосування до цього підозрюваного менш суворих, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів для запобігання наведених у клопотанні слідчого ризиків, наявність яких підтвердилась в суді, буде недостатнім; визначено розмір застави тридцять мінімальних заробітних плат, що становить, як визнав слідчий суддя, 41 340 грн.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати постановлену щодо її підзахисного вказану ухвалу слідчого судді від 18.06.2016 та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник вказує, що у вказаному клопотанні слідчого відсутні: 1) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК, 2) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність цих ризиків, а також посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, 3) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Дане клопотання не відповідає вимогам КПК України, а тому безпідставно задоволено слідчим суддею.
Жодний передбачений ст.177 КПК України ризик слідчим та прокурором не доведений, такі ризики навіть не зазначені у вказаному вище клопотанні слідчого від 17.06.2016 всупереч вимог ст.184 КПК України; це клопотання також суперечить ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, якою не передбачено такої підстави «для арешту», як тяжкість злочину.
ОСОБА_6 повністю визнав вину, щиро розкаявся, добровільно надав слідчому правдиві показання щодо способу та мотивів вчинення крадіжки, пояснив причину, що спонукало його до вчинення такого правопорушення, зокрема необхідність придбання ліків для продовження свого життя, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного від 17.06.2016.
Крім того, слідчий суддя проігнорував, що даному випадку відсутні будь-які ризики, визначені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, що підтверджується копією паспорту з реєстрацією в АДРЕСА_1 з 09.11.2001 з моменту отримання паспорту в 16-річному віці; є хворою людиною, діагноз «інфільтративний туберкульоз правової легені», перебуває на лікуванні в Обласному клінічному територіальному медичному об`єднанні «Фтизіатрія» у відділенні № 3, історія хвороби № 185/2015, що стверджується медичною довідкою від 12.08.2015 № 265.
Припущення слідчого судді про ймовірний незаконний вплив ОСОБА_6 на потерпілу чи свідків є необґрунтованим, оскільки потерпіла та свідок ОСОБА_12 вже допитані; ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що в силу ст.469 КПК України унеможливлює укладення угоди про примирення з потерпілою.
Знищити речові докази ОСОБА_6 також не може, оскільки вони вилучені досудовим слідством і зберігаються в установленому законом порядку.
ОСОБА_6 має незакінчену вищу освіту, міцні соціальні зв`язки, батьків, з якими проживає, дівчину, є грамотною людиною, характеризується позитивно.
З цих підстав та з урахуванням особи підозрюваного захисник ОСОБА_13 вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді неможливість застосування у відношенні ОСОБА_6 іншого, менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи: підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційної скарги сторони захисту з наведених у ній підстав, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, посилаючись на обґрунтованість вказаної ухвали слідчого судді, яку просив залишити без змін, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.
Визначаючи в порядку п.2 ч.5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України розмір застави тридцять мінімальних заробітних плат, слідчим суддею взято за основу розмір мінімальної заробітної плати в 1 378 грн., однак статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено розмір мінімальної заробітної плати, починаючи з 1 травня 2016 року, в 1 450 грн.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ним злочину 17.06.2016, а відповідне подання слідчого розглянуто слідчим суддею 18.06.2016, а тому за основу слідчий суддя мав брати мінімальний розмір заробітної плати, встановлений на 1 травня 2016 року 1 450 грн. Отже, визначений слідчим суддею розмір застави в 30 мінімальних заробітних плат станом на 18.06.2016 повинен становити не 41 340 грн., як визначено оскарженою ухвалою, а 43 500 грн.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
З урахуванням цього процесуального положення та відсутності відповідної апеляційної скарги сторони обвинувачення з цих підстав, апеляційний суд, встановивши наведене порушення, не має повноважень його виправити.
З ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідує, що наведені в зазначеному клопотанні слідчого обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялися при розгляді клопотання.
При цьому були заслухані підозрюваний та його захисник, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу (а.п. 59-61).
У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчим та прокурором не обґрунтовано у клопотанні, чому саме тримання під вартою ОСОБА_6 зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, а інші, менш суворі запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, будуть для цього неспроможними. Лише суворість покарання за передбачене ч.3 ст.185 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є недостатнім для такого висновку.
Слідчий суддя на це уваги не звернув, застосувавши до ОСОБА_6 найсуворіший запобіжний захід, який відповідно до ст.183 КПК України є винятковим.
Так, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей .
Як встановлено по справі, ОСОБА_6 не має судимостей, має постійне місце проживання за вказаною вище адресою; згідно медичних довідок та пенсійного посвідчення ОСОБА_6 має захворювання, діагноз: МРМБ «Інфільтрат правої легені», отримує курс лікування з частковим забезпеченням медикаментами, протипоказана важка праця та робота в несприятливих метеоумовах, інвалід ІІІ групи, під час допиту слідчим вину визнав повністю та детально показав про обставини вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 176-178,181,183,194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, апеляційний суд визнає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту цілодобово, з покладенням передбачених п.1,9 ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, у зв`язку із чим оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали згідно вимог ч.3 ст.407 КПК України.
Оскільки захисником не конкретизовано в апеляційній скарзі свою вимогу з приводу того, який саме запобіжний захід запобіжний захід слід застосувати ОСОБА_6 , окрім тримання під вартою (зазначено альтернативні запобіжні заходи у вигляді як домашнього арешту, без визначення строковості заборони залишати житло, так і особистого зобов`язання), її апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181,194,196,202,205,404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2016 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, поклавши передбачені п.1,9 ч.5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати до визначеної службової особи: слідчого, прокурора та/або суду із встановленою періодичністю та носити електронний засіб контролю.
Доставити підозрюваногоОСОБА_6 негайно до місця проживання АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти.
Строк дії ухвали визначити до 12.08.2016.
Копію ухвали направити в Закарпатську УВП № 9, начальникам: 1) Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області; 2) Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області для відома та виконання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: