№1- кп/638/193/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року м. Харків Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 00028231 від 12.06.2014 року за звинуваченням : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Рожищенського району Волинської області, громадянина України, розведеного, не працюючого, з середньо- спеціальною освітою, на час події правопорушення мешкав за адресою АДРЕСА_1 , на разі мешкає за адресою АДРЕСА_2 не військовозобов`язаний, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В :
31 травня 2014 року о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебував разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у приміщенні першого поверху будинку за адресою АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у зазначеному приміщенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 лягли на будівельний пінопласт з метою відпочинку. У цей час ОСОБА_6 з метою їх розбудити, почав поливати обличчя останніх водою з чайника. У відповідь на вказані дії ОСОБА_4 різко підвівся, та діючи умисно, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень, стоячи напроти ОСОБА_6 завдав останньому один удар кулаком правої руки і ніс. Зазначені дії ОСОБА_4 призвели до закритого переламу спинки носу у середній третині зі зміщенням на товщину кортикального слою кісті, саден на верхньому та нижньому віці лівого ока, які утворились від дії тупого твердого предмету і відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Кримінальне провадження перебувало на розгляді у судді ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду від 28 вересня 2015 року обвинувачений був оголошений у розшук.

Справа надійшла в провадження судді ОСОБА_1 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової системи між суддями Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.10.2016 року в зв`язку з відставкою судді ОСОБА_7 .

Ухвалою від 04 жовтня 2016 року суддя ОСОБА_1 прийняла вказане кримінальне провадження до свого провадження.

Під час підготовки до судового розгляду було з`ясовано, що ухвала суду від 28 вересня 2015 року про розшук не була виконана, не направлялась до належних органів. Лише 30.09.2015 року копію ухвали отримав прокурор ОСОБА_3 . Крім того ухвала містить невірне прізвище обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що він не викликався до судового засідання, в телефонному режимі помічник судді повідомляла його, про зайнятість судді та відсутності потреби обвинуваченому прибувати до судового засідання. Крім того обвинувачений повідомив, що він в повному обсязі визнає себе винним, та в повному обсязі сплатив потерпілому кошти. Дійсно підтвердив те, що конфлікт між ним та ОСОБА_6 мав місце. Він шкодує за вчинений ним поступок, та перепрошує перед потерпілим.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих, дослідженням доказів. Обвинуваченому роз`яснено можливість оскарження вироку лише в частині призначеного покарання.

Судом встановлено, що своїми умисними і протиправними діями, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, є визнання вини.

Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, те, що він раніше не судимий, на обліку у обласному психоневрологічному диспансері та обласному наркологічному диспансері не перебуває, суд вважає, що виправлення та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Потерпілий ОСОБА_6 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з обвинуваченого суми моральної шкоди в розмірі 2500 гривен.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
За ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
За ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
В судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що компенсував вказану шкоду. Суд вважає доведеними позовні вимоги, та позов таким, що підлягає задоволенню.
Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 100, 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму моральної шкоди в розмірі 2500 ( дві тисяч п`ятсот) гривен.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: