Справа № 1-кп/489/6/16 р.
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

08.06.2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря с удових засідань - ОСОБА_2 , прокурора прокуратури №2 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 04.03.2005 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, постановою Центрального районного суду від 02.02.2006 р. іспитовий строк відмінено, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ),

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 в лютому 2010 року, точну дату в ході слідства встановити не виявилося можливим, приблизно о 10:00 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_7 (відносно якого вирок вступив в законну силу), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , шляхом злому металевим прутом дверей кладочки розташованої на сходинковому майданчику між другим та третім поверхами, проникли до даної кладочки, звідки таємно викрали спортивний велосипед фірми «Кольт», вартістю 700 грн., чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
15.08.2010 року, приблизно о 00:30 годині, ОСОБА_6 діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в Інтернет клубі «Багіра», що розташований по пр.. Миру в м. Миколаєві, скориставшись відсутністю за барною стойкою адміністратора залу ОСОБА_9 , таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 3200», вартістю 199 гривень, з сім картою «Бізнес лайф», вартістю 50 гривень, а всього викрав на загальну суму 249 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 , після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Підсудний ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та від дачі показів відмовився в порядку ст.. 63 Конституції України.
З цих підстав були оголошені його покази на досудовому слідстві з яких вбачається, що на початку лютого 2010 року, приблизно о 01:00 годині він гуляв з своїм товаришем ОСОБА_10 по пр.. Миру, йшли зі сторони пл.. Перемоги у напрямку ж/д вокзалу. Перед рестораном «Гуляй поле» біля алейки він знайшов та підібрав металевий прут у вигляді ломика довжиною біля 1 метру. Після чого вони пішли далі по пр.. Миру та вирішили за допомогою даного ломика щось відчинити та викрасти. Проходячи мимо будинку № 70 по пр.. Миру приблизно о 02:00 годині, вони вирішили зайти у вказаний будинок та спробувати відчинити кладочці розташовані у будинку між поверхами, щоб щось викрасти. Зайшли до першого під`їзду вказаного будинку, піднялись на сходинковий майданчик, розташований між 2 та 3 поверхами, де знаходилась дерев`яна кладовка. За допомогою ломику вони відчинили кладовку та викрали велосипед зеленого кольору, який потім продали знайомому. В своїх відповідях на питання по цьому епізоду пояснив, що велосипед він повернув.
15.08.2010 року, приблизно о 00:30 годині викрав мобільний телефон Нокіа. Тоді він перебував у клубі «Багіра». Збирався уходити та проходячи біля барної стійки, помітив на полці барної стійки мобільний телефон і адміністратора не було, він був у залі. Скориставшись відсутністю адміністратора викрав мобільний телефон «Нокіа». У своїй відповіді на питання суду показав, що потерпілій шкоду відшкодував грошима у повному обсязі, що не спростовано прокурором. (а.с. 33,54)
Потерпіла ОСОБА_9 суду показала,що в цей день вона заступила на зміну в Інтернет клуб. Свій мобільний телефон поклала на барну стойку оператора. Після закінчення зміни телефону на барній стойці вона не знайшла. Після цього написала заяву про крадіжку телефону.
Крім того, вина підсудного підтверджується письмовими доказами:
- так по факту викрадення велосипеда у ОСОБА_11 , справа порушена на підставі явки з повинною підсудного від 21.08.2010 р. в якій він повідомив про крадіжку велосипеда у ОСОБА_8
21.09.2010 року потерпіла зробила заяву про крадіжку даного велосипеда у неї та вона попереджена про неправдиве повідомлення. (а.с. 5,6.)
Згідно протоколу виїмки від 26.08.2010 р. у ОСОБА_12 був вилучений велосипед викрадений у потерпілої ОСОБА_8 і цього ж дня згідно протоколу огляду він був оглянутий. (а.с. 16,18)
Вилучений велосипед по справі постановою слідчого від 31.08.2010 р. визнано речовим доказом який переданий потерпілій ОСОБА_8 під розписку (а.с. 38-39).
За цим епізодом його дії органами досудового слідства кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

По факту крадіжки мобільного телефону у ОСОБА_9 справа порушена на підставі її заяви від 19.08.2010 р. і яка попереджена про неправдиве повідомлення.(а.с.45).
20.08.2010 р. ОСОБА_6 зробив явку з повинною в якій він повідомив про крадіжку телефонна із клуба «Багіра» який належав ОСОБА_9 (а.с. 46). Вартість викраденого телефонна становить, 199,0 грн., що вбачається з довідки від 20.12.2010 р. (а.с.68).
Як вбачається з протоколу «очної ставки» між підсудним та потерпілої ОСОБА_13 в ході якої він підтвердив обставини вчинення крадіжки у неї телефону який лежав на барній стійці і поряд нікого не було(а.с.54).
За цим епізодом його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Кваліфікуючу ознаку за цим епізодом - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, суд з обвинувачення виключив, як недоведену в судовому засіданні, а також вона йому не була висунута в ході досудового слідства.
Вивченням особи підсудного встановлено, що він судимий, на обліках МОПЛ та ОНД не перебуває, характеризується задовільнено.(а.с.74-86)

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, обставини справи, особу підсудного, який не відбув покарання за попереднім вироком обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обставини обтяжуючих покарання та ті обставини що підсудний не відбув покарання згідно вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04.03.2005 р., суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.. 71 КК України.

На думку суду саме така міра покарання необхідна і буде достатня для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів в розуміння ст. 65 КК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільні позови не заявлялись.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по:

-ч. 2 ст. 185 КК України 2(два) роки позбавлення волі;

-ч. 3 ст. 185 КК України 3(три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївській області від 04.03.2005 р. яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, остаточно призначити покарання у вигляді 3(трьох) років і 2(двох) місяців позбавлення волі, рахуючи строк відбуття покарання з 02.12.2015 р.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді тримання під вартою.
У строк покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого з 02.12.2015 р. по 08.06.2016 р. (проголошення вироку) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з дня його проголошення, а засуджений який тримається під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий: