Справа № 456/2876/16-к
Провадження № 1-кс/456/582/2016
УХВАЛА

слідчого судді
28 вересня 2016 року

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_7 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0001572 від 29.07.2016р.,
встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 23.09.2016 року під час проведення обшуку за адресою. АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено ящики із скляними пляшками з горілчаними виробами різних торгових марок, кожна, із наклеєними марками акцизного збору на алкогольні напої, марки акцизного податку України, які незаконно зберігалися з метою подальшого збуту. Також під час даного обшуку було виявлено і вилучено полімерні бочки із сировиною для виготовлення алкогольних напоїв, а також обладнання та засобами для виготовлення вказаних підакцизних товарів та підроблених марок акцизного збору на алкогольні напої; обладнання за допомогою якого виготовлялися та розливалися алкогольні напої у пляшки та проводилося коркування пляшок з алкогольними напоями. У випадку розкомплектування даного обладнання, сторонніми особами, а саме, власником майна ОСОБА_5 чи можливими іншими сторонніми особами, унеможливить об`єктивне проведення експертизи. Досудовим розслідуванням встановлено, що є достатні підстави вважати, що виявлене під час проведення обшуку обладнання, за допомогою якого виготовлялися та розливалися алкогольні напої у пляшки та проводилося коркування пляшок з алкогольними напоями, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, чи може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин кримінально протиправних дій, що встановляться під час розслідування кримінального провадження.

На час розгляду клопотання про арешт майна до суду з`явилися: прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи, що таких клопотань від учасників процесуальної дії не поступило, тому фіксування розгляду клопотання про арешт майна за допомогою технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання, покликаючись на мотиви, викладені у ньому, та просить суд клопотання задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, суду пояснивши, що він уклав договір оренди з Жовнірчуком, і з того часу на території його нежитлових приміщень не був. Вважав за недоцільне здійснювати перевірку орендаря, оскільки до цього часу питань у нього не виникало.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив суду пояснивши, що власнику майна не визначено правового статусу в даному кримінальному провадженні, тому відсутні підстави для задоволення клопотання. Дані нежитлові приміщення власником були здані в оренду, і що в них відбувалося йому не відомо.

Заслухавши думку прокурорів, власника майна та його представника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, 29.07.2016 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.

Згідно витягу відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.09.2016 року розташовані по АДРЕСА_1 нежитлові будівлі належать на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Як вбачається з протоколу обшуку від 23.09.2016р. (24.09.2016р.) та протоколу огляду місця події від 25.09.2016р., в нежитлових будівлях, що розташовані в АДРЕСА_1 , та на їх території, були виявлені та вилучені наведені в клопотання засоби та знаряддя кримінального правопорушення.
Як вбачається з договору оренди нежитлових приміщень від 01.02.2016р., ОСОБА_5 надає, а ОСОБА_8 приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення в АДРЕСА_1 . В пункті 6.3 даного Договору (п.п.6.3.1., 6.3.2.) сторони передбачили, що орендодавець має право 1 раз на квартал здійснювати перевірку порядку використання Орендарем майна, що орендується, у відповідності до умов Даного Договору. За неналежне використання майна, що орендується, порушення громадського порядку, несвоєчасна сплата орендної плати (протермінування не допускається), несвоєчасна оплата комунальних послуг дає право орендодавцю припинити договір оренди достроково в односторонньому порядку без повернення орендарю коштів оплачених авансом, а орендар підлягає негайному виселенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Суд вважає, що наведені власником майна та його представником доводи та обґрунтування для відмови в задоволенні даного клопотання не спростовують наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та доводяться долученими до матеріалів клопотання вищенаведеними документами.

Враховуючи, що необхідність проведення арешту нежитлових приміщень, які знаходяться в АДРЕСА_1 , є доведеною, незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, пошкодження, знищення чи перетворення даних приміщень, які є місцем вчинення кримінального правопорушення, та в яких знаходяться виявлені під час обшуку знаряддя та засоби його вчинення, тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України,
ухвалив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_5 , уродженець смт. Верхнє Синьовидне Стрийського району, проживаючий в АДРЕСА_2 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню визначеною в ст. 175 КПК України стороною кримінального провадження.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати заінтересованим особам.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала виготовлена в одному примірнику і має силу оригіналу.

Слідчий суддя ОСОБА_1