Справа № 392/710/16-к
провадження 1-кс/392/58/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурорів Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 подану інтересах ОСОБА_7 на дії слідчого,
в с т а н о в и в:
Заявник звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить зобов`язати слідчого слідчого відділу Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000714 від 05 жовтня 2015 року провести наступні слідчі дії:

- одночасний допит між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В скарзі заявником зазначені обставини та події при яких ОСОБА_7 04 жовтня 2015 року близько 20 години в с. Злинка Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_9 та ОСОБА_8 було заподіяно їй тілесні ушкодження, у зв`язку із чим Маловисківським ВП ГУНП в Кіровоградській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000714, попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 125 КК України. В обгрунтування своєї скарги заявник зазначає, що 12 травня 2016 року ним було подано в інтересах ОСОБА_7 клопотання слідчому СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про проведення одночасного допиту між ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , проте в супереч вимогам ст. 220 КПК України зазначає, що дане клопотання слідчим не було розглянуто, у зв`язку із чим, посилаючись на положення ст. 1, ч. 1 ст. 2 КК України, ст.ст. 91, 92, 223 КПК України, просить задовольнити скаргу, зобов`язавши слідчого провести одночасний допит осіб.

Слідчий Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 при розгляді вказаної скарги повідомив, що вказане клопотання було задоволено, відразу після його надходження про що було повідомлено заявника адвоката ОСОБА_3 , крім того вказує, що проведення одночасного допиту осіб зазначених в клопотанні може призвести до того, що на даний час у кримінальному провадженні не вручена підозра у вчиненні злочину жодній особі, а допитавши осіб, як свідків і в подальшому можливо пред`явивши комусь із них підозру у вчиненні злочину, може призвести до того, що буде порушений принцип законності та докази показання осіб будуть визнані недопустими доказами. З урахуванням наведених вище підстав слідчий просить відмовити в задоволенні скарги, як заявленій безпідставно та необгрунтовано.

Прокурор при розгляді вказаної скарги заперечував щодо її задоволення.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність ОСОБА_7 , яка представлена в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 ..

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Із дослідженого в судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Маловисківського ВП ГУ НП в Кіровоградській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000714 від 05 жовтня 2015 року де потерпілою визнано ОСОБА_7 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень п.п. 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; заявляти давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В положеннях ч. 2 ст. 56 КПК України серед іншого зазначається, що під час досудового розслідування потерпілий має право: подавати докази на підтверження своєї заяви, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Стаття 91 КПК України передбачає обставини у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Частина 1 ст. 9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 40 КПК України передбачає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000714, на час розгляду даної скарги, підозра у цьому провадженні ще не була вручена жодній особі.

Разом із цим, слідчим суддею встановлено, що заявник адвокат ОСОБА_3 не зазначає у якому процесуальному статусі на даний час перебувають і повинні бути допитані особи, про одночасний допит яких він просить у своєму клопотанні.

Частина 1-3 ст. 95 КПК України встановлює, що показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду. Свідок, експерт зобов`язані давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 224 КПК України допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків. Слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань. Викликаним особам по черзі пропонується дати показання про ті обставини кримінального провадження, для з`ясування яких проводиться допит, після чого слідчим, прокурором можуть бути поставлені запитання. Особи, які беруть учать у допиті, їх захисники чи представники мають право ставити одна одній запитання, що стосуються предмета допиту.

Судом, встановлено, що вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000714 від 05 жовтня 2015 року, що 12 травня 2016 року адвакатом ОСОБА_3 було подано клопотання про проведення одночасного допиту між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

14 травня 2016 року слідчим СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення одночасного допиту між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було задоволено, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи ту обставину, що 14 травня 2016 року слідчим СВ Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення одночасного допиту між ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було задоволено і слідчий на власний розсуд визначає коли є доцільним проведення одночасного допиту осіб, з урахуванням того, що на даний час жодній особі, у даному кримінальному провадженні не було відмолено про підозру у вчиненні злочину, тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 подану інтересах ОСОБА_7 на дії слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1