АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1056/2016 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого

2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невжиття заходів у відновленні порушених прав потерпілих, з посиланням на те, що у скарзі не визначені бездіяльність, рішення чи дія слідчого органу, яка, виходячи зі змісту ст. 303 КПК України, може бути оскаржена до слідчого судді.

Крім того, роз`яснено право потерпілих звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ст. 170 КПК України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить відповідно до закону посприяти відновленню порушених прав потерпілих Яворських, зокрема, але не виключно, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_8 , розшуку такого майна та повернення незаконно відчуженого майна, а також вжити заходів щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

На обґрунтування свого прохання зазначає, що ним відповідно до ст. 55 Конституції України, за вказівкою прокурора ГПУ ОСОБА_7 від 18 січня 2016 року, відповідно до ст. 15 КК України щодо бездіяльності прокурора ГПУ, 27 січня 2016 року була подана до Печерського районного суду м. Києва скарга, проте слідчий суддя, достовірно знаючи про порушення прав потерпілих, що було відомо з наданих матеріалів скарги, безпідставно не вжив заходів стосовно відновлення відповідно до закону порушених прав потерпілих ОСОБА_9 .

Розглянувши апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_6 і прокурора, які були належним чином повідомлені про день і час її розгляду та не подали суду заяв про відкладення апеляційного розгляду, заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як убачається з судового провадження та долучених до апеляційної скарги документів, ОСОБА_6 через поштове відділення 27 січня 2016 року направив до Печерського районного суду м. Києва скаргу, як він указав, в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, на рішення прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 18 січня 2016 року щодо невжиття заходів у відновленні порушених прав потерпілих ОСОБА_9 , в якій просив посприяти у відновленні порушених прав шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_8 , розшуку такого майна, повернення незаконно відчуженого майна, притягнення винних осіб до відповідальності.

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва 09 лютого 2016 року на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за цією скаргою, обґрунтувавши рішення тим, що у скарзі не визначена бездіяльність, рішення чи дія слідчого органу, яка може бути предметом оскарження у відповідності до положень ст. 303 КПК України, тобто заявником подано скаргу щодо невжиття прокурором заходів реагування у відновленні порушених прав потерпілих, яка не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується і вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Частина 1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження в окремому провадженні рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення під час досудового розслідування, зокрема підлягає оскарженню: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Крім того, у ч. 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, тобто такі рішення, дії чи бездіяльність, які не зазначені у переліку ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 315 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 , і про це прямо вказано заявником, вбачається, що ним оскаржена до суду письмова відповідь в.о. начальника першого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ГПУ ОСОБА_10 від 18 січня 2016 року, яку ОСОБА_6 вважав рішенням про невжиття заходів у відновленні порушених прав потерпілих, проте зазначена відповідь не є процесуальним рішенням прокурора, яке підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 не порушив у скарзі питання щодо бездіяльності прокурора, його дій, або процесуальних рішень, які визначені у ст. 303 КПК України, в той же час вимоги його скарги щодо відновлення порушених прав потерпілих Яворських, зокрема, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_8 , розшуку такого майна і повернення незаконно відчуженого майна, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності винних осіб, виходять за межі компетенції слідчого судді під час розгляду скарги в порядку ст. ст. 303 307 КПК України, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що зі скаргою в порядку ст. ст. 303-307 КПК України він звернувся до суду за вказівкою прокурора ГПУ ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу, оскільки в листі від 18 січня 2016 року в.о. начальника першого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ГПУ ОСОБА_10 роз`яснив ОСОБА_6 право оскарження до суду бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте таку бездіяльність ОСОБА_6 , що слідує зі змісту його скарги, до суду не оскаржив, але і не позбавлений можливості реалізувати своє право на оскарження в порядку ст. 303 КПК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 304 КПК України.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 щодо невжиття заходів у відновленні порушених прав потерпілих без змін.

Ухвала набирає чинності з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4