Справа № 481/293/16-к Провадження № 1-кп/478/40/2016

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
05.04.2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді? ОСОБА_1 ,
при секретарі? ОСОБА_2 ,
прокурора? ОСОБА_3 ,
обвинуваченого : ОСОБА_4 ,
захисника : ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 у вересні 2015 року на околиці с. Веселий Поділ, Новобузького району, Миколаївської області, на полі виявив дикоростучий кущ коноплі та вирішив обірвати з нього листя, з метою подальшого його використання у якості наркотичного засобу, для власних потреб, без мети збуту. З виявленого ним куща коноплі обірвав листя та помістив їх до кишені своєї куртки, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб, для власних потреб, без мети збуту. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 , зірвані ним листя коноплі приніс до свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , де він проживає та став незаконно зберігати у приміщенні літньої кухні свого домоволодіння.Починаючи з вересня 2015 року до 10.02.2016 року ОСОБА_4 незаконно зберігав зірвані ним листя коноплі за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 для власних потреб без мети збуту.
10.02.2016 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні літньої кухні, було виявлено та вилучено суху речовину рослинного походження зі специфічним запахом коноплі.
Згідно висновку експерта №177 надана на експертизу речовина рослинного походження, що міститься у пакеті №2, є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 55,0 г.
Таким чином, своїми навмисними злочинними діями, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України, кваліфікуючою ознакою якої є незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.
Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, а також щодо міри покарання, яку повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України і які згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана державним інтересам.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, те, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, за місцем мешкання характеризується посередньо, активно сприяв розкриттю злочину.
Допитавши обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно нього не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України , не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.
Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 14.03.2016 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначити останньому міру покарання, узгоджену сторонами в угоді.
Керуючись ст. ст. 314, 371, 373-374,474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.03.2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 ( вісімсот п`ятьдесят ) грн.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.
Речові докази по справі канабіс масою 55,0 грам, саморобний пристрій для куріння коноплі, що після експертизи поміщені до спец. пакету № 3140563 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 460 гривень 80 копійок витрати пов`язані із проведенням експертиз .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: