Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/298/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.03.2016 року м. Кіровоград
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відео конференції в залі суду кримінальне провадження № 0000561 від 03 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2016 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капітанка Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, що не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09 жовтня 2014 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до п.п. 2,3 та 4 ч.1 ст. 76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням в приміщення при слідуючих обставинах.

Так, 16 жовтня 2015 року приблизно 12.10 год. ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою крадіжки капусти з гаражного приміщення ОСОБА_9 , розташованого на території колишнього гаражного кооперативу «Луч», що знаходиться по АДРЕСА_1 , прийшов до вказаного приміщення без номера, за допомогою наявних у нього ключів,відчинив вхідні двері, умисно проник в приміщення гаража ОСОБА_9 , звідки таємно викрав два поліетиленових мішка вартістю 2.50 грн. кожний, заповнених качанами капусти вагою 60 кг., вартістю 10,00 грн. за 1 кг., в результаті чого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 605,00 грн.

Крім того, 19 жовтня 2015 року приблизно 13.00 год., ОСОБА_8 , повторно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки капусти з гаражного приміщення ОСОБА_9 ,розташованого на території колишнього гаражного кооперативу «Луч», що знаходиться по вул. Будівельній, в смт. Побузьке Голованівського району, прийшов до вказаного приміщення без номера,за допомогою наявних у нього ключів, відчинив вхідні двері, умисно проник в приміщення гаража ОСОБА_9 , звідки таємно викрав шість поліетиленових мішків вартістю 2.50 грн. кожний, заповнених качанами капусти загальною вагою 240,00 кг. вартістю 10 грн. за 1 кг., чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2415,00 грн.

Крім того, 19 жовтня 2015 року приблизно 16.10 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки моркви з гаражного приміщення ОСОБА_9 , розташованого на території колишнього гаражного кооперативу «Луч», що знаходиться по АДРЕСА_3 , прийшов до вказаного приміщення без номера, за допомогою наявних у нього ключів, відчинив вхідні двері, умисно проник в приміщення гаража ОСОБА_9 , звідки таємно викрав два поліетиленових мішки по ціні 2.50 грн. кожний, заповнених морквою загальною вагою 80 кг. вартістю 12 грн. за 1 кг., внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 965, 00 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин цієї справи, правильність юридичної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України та висновки суду щодо доведеності його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, просить скасувати вирок суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання, ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особи, постановити новий вирок, згідно з яким призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України реальне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, тобто без застосування ст. 75 КК України.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що призначене судом ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, із застосуванням ст. 75 та 76 КК України, не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, а також роз`ясненням та позиції Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2013 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки на думку прокурора, судом не надано належної оцінки та не враховано, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного, умисного, корисливого злочину проти власності, має непогашену судимість за попереднім вироком, на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисні, тяжкі злочини, ніде не працює.

При таких обставинах, прокурор стверджує, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, в дебатах прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшло висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку місцевого суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у повторному, таємному викраденні з приміщення гаражу потерпілого ОСОБА_9 мішків з капустою та морквою, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних, взаємоузгодженими між собою та досліджених судом доказах, які є правильними і відповідають фактичним обставинам справи.

В апеляційні скарзі кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 як і на правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особам. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

В даному випадку, фактичні обставини цієї справи свідчать про те, що ОСОБА_8 після відбуття 09 січня 2015 року покарання, призначеного за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 жовтня 2014 року у виді громадських робіт, в жовтні 2015 року вчинив крадіжку капусти та моркви з приміщення гаражу потерпілого ОСОБА_9 , скориставшись його довірою, свою вину визнав повністю, розкаявся, під час досудового розслідування ОСОБА_8 розказав і показав, як і при яких обставинах він вчинив дане кримінальне правопорушення, тим самим сприяв слідству у його розкритті, в суді ОСОБА_8 також давав правдиві показання, добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_9 завдані збитки, одружений, компрометуючих ОСОБА_8 даних за місцем проживання, матеріали кримінального провадження не містять, на обліку у лікаря нарколога або психіатра ОСОБА_8 не перебуває.
Таким чином, при таких обставинах справи, позиції потерпілого та характеризуючих даних обвинуваченого ОСОБА_8 , які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь його небезпечності для суспільства, а також наявність пом`якшуючих обставин, колегія суддів вважає, що звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України буде достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке рішення, буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора, про те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком судом не достатньо враховано його особу та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів кримінального провадження, зокрема з оскаржуваного прокурором вироку, обставини, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі, як на такі, що їх не достатньою мірою враховано при призначенні ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції враховані, про що змістовно та обґрунтовано зазначено у рішенні суду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,418, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення.

Вирок Голованіського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2016 року в кримінальному провадженні № 0000561 від 03 листопада 2015 року стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ: ( підписи )
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2 .