печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника особи, в інтересах якої подано скаргу, ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00000213, що полягає у неповерненні вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :
09.03.2016 до суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00000213 та про зобов`язання повернути майно особи, що звернулася до суду, вилучене під час обшуку 03.03.2016.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 03.03.2016, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016, проведено обшук в автомобілі Mercedes Vito (д. н. з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_6 ), та вилучено майно заявника, зокрема мобільні телефони, планшет та грошові кошти сумою у розмірі 150000,00 грн, дозвіл на вилучення якого не було надано вказаним судовим рішенням від 17.02.2016 та речі не було повернуто власнику, що стало підставою для подання скарги.

Представник особи, що звернулася до суду із скаргою, ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у ній.

Слідчий СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що вилучене під час обшуку майно приєднано у якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження № 00000213 постановою від 09.03.2016.

Вивчивши скаргу, письмові докази, заслухавши обґрунтування учасників розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

У провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 08.10.2015 № 00000213 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч.ч. 1,3 ст. 212 КК України, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «ЕК «Екніс Україна».

У межах досудового розслідування, на підставі наданого ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016 дозволу, 03.03.2016 проведено обшук автомобілі Mercedes Vito (д. н. з. НОМЕР_1 ), зареєстрований за ОСОБА_6 та яким фактично користується ОСОБА_5 , з метою відшукання установчих та фінансово-господарських документів підприємств з ознаками фіктивності по взаємовідносинам з ТОВ «Електротехнічна Компанія «Екніс Україна», ТОВ «Інтертехгруп» та іншими підприємствами реального сектору економіки, документів у яких відображена фактична сума надходження грошових коштів, чорнової бухгалтерії, документів податкової звітності, бухгалтерської звітності, документів щодо перерахування грошових коштів, коштів отриманих від незаконної діяльності вищевказаних підприємств, електронних носіїв інформації (комп`ютерної техніки, засобів зв`язку) та інших носіїв інформації, на яких знаходяться фінансово-господарські документи, електронні документи, у яких відображена фактична сума надходження облікованих грошових коштів, печаток, кліше та штампів підприємств, що мають ознаки фіктивності, чорнових записів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2016 було надано дозвіл на відшукання комп`ютерної техніки, якою є планшет Samsung чорного кольору, та засобів зв`язку мобільний телефон iPhone (imei НОМЕР_2 ), телефон Sumsung (чорного кольору, imei НОМЕР_3 , s/n НОМЕР_4 ), Nokia (чорного кольору, imei НОМЕР_5 ), які ОСОБА_5 просить суд зобов`язати слідчого повернути. Відтак зазначені речі не є тимчасово вилученим майном, яке було вилучено поза переліком визначеним ухвалою слідчого судді від 17.02.2016, якою надано дозвіл на проведення обшуку.

Разом з тим, слідчий ОСОБА_4 зазначила, що перевіркою вмісту мобільних телефонів встановлено відсутність відомостей, які можуть мати значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Також в ухвалі слідчого судді від 17.02.2016 надано дозвіл на відшукання коштів, отриманих від незаконної діяльності перерахованих в ухвалі від 17.02.2016 підприємств, тому законність отримання грошових коштів у сумі 150000,00 грн, що були знайдені під час обшуку 03.03.2016 підлягає перевірці.

У разі відсутності підстав вважати грошові кошти такими, що відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, вони мають бути повернуті власнику у порядку ст. 169 цього Кодексу.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити скаргу на бездіяльність, що полягає у неповерненні майна, частково та зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000213, повернути власнику вилучене майно, що не має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, яке є предметом кваліфікації у вказаному провадженні.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 00000213 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 вилучені під час обшуку мобільний телефон iPhone (imei НОМЕР_2 ), телефон Sumsung (чорного кольору, imei НОМЕР_3 , s/n НОМЕР_4 ), Nokia (чорного кольору, imei НОМЕР_5 ).

У решті вимог скарги залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1