15.06.2016 Справа 522/9982/16-К
У Х В А Л А
15 червня 2016 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, прокурора (в порядку ст. 303 КПК України), -
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора (в порядку ст. 303 КПК України).
В обґрунтування своєї скарги заявник зазначила, що
14 квітня 2016 р. слідчий Приморського ВП вніс до ЕРДР заяву ОСОБА_4 про злочин у порядку ст. 214 КПК України, де гр. ОСОБА_5 повідомив недостовірну інформацію про злочин начебто йому належить на праві приватної власності офіс №550 (411 кв. м.) з адресою: АДРЕСА_1 , який вкрала ОСОБА_6 , на підставі чого слідчим Арику накладено арешт на майно КС «Україна» - офіс №550 та визнано ОСОБА_7 потерпілим.
При цьому, фізичної особи на ім,я ОСОБА_6 - не існує (паспорт підробний), а реєстрація права власності на офіс №550 зроблена на підставі зміни реєстраційного номеру реєстратором ОСОБА_8 .
Право власності ОСОБА_5 скасовано ухвалою суду від 14.10.2009 року. Однак, останній у незаконний спосіб продав зазначений офіс №550, що є власністю КС «Україна» фізичній особі ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 в свою чергу у незаконний спосіб заклав вказане приміщення в АТ «Регіон-банк» під 9 000 000,00 грн.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16.09.2011 року р по справі №№8-21/11 винесеним за позовом Кредитною спілкою «Україна» ПРАВО ВЛАСНОСТІ ЛАРЧЕНКО на офіс №550 - скасовано, про що до РОН та МБТІ внесені відповідні відомості.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_10 накладено арешт на офіси №101 (142,9 кв.м.); 102 (200 кв.м.); 103 (197,1 кв. м.).
Посилаючись на зазначене, а також на те, що фактично арешт накладений на майно КС «Україна», та відповідно порушує права КС «Україна», як власника
В судовому засіданні заявник підтримала подану нею скаргу наполягаючи на її задоволенні. При цьому, уточнила свої вимоги та просила у відповідності до ст. 174 КПК України скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/6999/16-к про накладення арешту.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на відсутність для цього підстав. При цьому, зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.09.2006 ОСОБА_11 укладено договір іпотеки з Кредитною спілкою «Україна», предметом якого була кв. АДРЕСА_3 , як засіб забезпечення повернення пайових внесків.
В подальшому, Кредитною спілкою «Україна» проведено реконструкцію квартири АДРЕСА_2 та отримано свідоцтво про право власності від 30.10.2008 на нежитлові приміщення офісу № 550 по АДРЕСА_1 .
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2009 в справі №2-7914/09 за позовом ОСОБА_11 внесено зміни до договору іпотеки та визнано предметом договору іпотеки від 08.09.2006 нежитлові приміщення офісу №550.
23.09.2009 року на підставі договору іпотеки від 08.09.2006 та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2009 в справі № 2-7914/09 за ОСОБА_11 КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» зареєстровано право власності на нежитлові приміщення офісу площею 411,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення суду від 27.04.2009 перебуває на новому розгляді.
У ході допиту потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що вказане приміщення фактично є нежитловими приміщеннями офісу за адресою: АДРЕСА_4 . такою ж площею - 411,9 кв.м. Підставою для оформлення права власності за ОСОБА_6 стали підроблені свідоцтво про право власності від 04.11.2003 виконавчого комітету Одеської міської ради; рішення виконавчого комітету від 16.10.2003 №539 про прийняття в експлуатацію вказаних вище приміщень; технічний паспорт від 07.07.2003 на ім`я ОСОБА_6 , який, на думку ОСОБА_11 , являється дублікатом його технічного паспорту і підроблений від імені КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації».
Згідно з листом юридичного департаменту Одеської міської ради від №64пр/вих. свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 04.11.2003 на нежилі приміщення II поверху та мансарди за адресою АДРЕСА_1 , в архіві відсутнє.
Відповідно до інформації КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.04.2016 №10-2061-16 технічний паспорт від 07.07.2003 на нежилі приміщення II поверху та мансарди за вищевказаною адресою в архівних матеріалах відсутній, право власності не реєструвалось.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що реєстрація права власності на нежилі приміщення II поверху та мансарди площею 411,9 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , проведена на підставі підроблених документів.
В подальшому, як вбачається з інформаційної довідки №57300545 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на вказаний об`єкт перейшло до ОСОБА_12 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .
Відповідно до інформаційних довідок №57300545, №57551408, №57551548, №57551596 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 31.03.2016 право власності на об`єкт погашено у зв`язку з його поділом ОСОБА_14 на 3 приміщення, на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, №493-4 від 28.03.2016, виданого ФОП ОСОБА_15 , а саме на:
нежитлове приміщення загальною площею 142,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 , власник:
нежитлове приміщення загальною площею 200,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , власник:
нежитлове приміщення загальною площею 209,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 , власник:
Таким чином, право власності на вищевказані нежитлові приміщення набуто в результаті вчинення даного кримінального правопорушення.
Крім того, як вбачається з оголошень про продаж нерухомого майна на Інтернет-порталі «OLX», вказані приміщення запропоновано до продажу.
З метою, недопущення настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення можливого цивільного позову, за клопотанням слідчого ОСОБА_17 , погодженого з прокурором, слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси 21.04.2016 накладено арешт на приміщення АДРЕСА_8 .
З урахуванням викладених обставин, прокурор вважав, що підстави для зняття арешту з вищевказаних приміщень відсутні. Зняття арешту може призвести до настання більш тяжких наслідків та подальших відчужень майна третім особам.
Розглянувши скаргу, вивчивши надані матеріали, заслухавши сторони, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав:
Згідно з ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено судом,
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2016 року було накладено арешт на нежитлові приміщення за адресою
нежитлове приміщення загальною площею 209,1 кв.м., за адресою:
При цьому, в своєму рішенні суд зазначив, що з клопотання та наданих до нього матеріалів, вбачаються підстави у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме те, що існують достатні підстави вважати, що зазначене майно, є предметом вчинення злочину, яке набуте злочинним шляхом. Завданням арешту зазначених приміщень є запобігання можливості подальшого переоформлення, продажу або відчуження зазначеного майна, оскільки його незастосування може призвести до настання інших наслідків, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.
Аналіз встановлених судом обставин та наданих матеріалів, дозволяє суду прийти до висновку, що оскаржувана заявником ухвала суду є законною і підстав для її скасування суд не вбачає.
З матеріалів кримінального провадження обґрунтовано вбачається, що право власності на вищевказані нежитлові приміщення набуто в результаті вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.
При цьому суд враховує ту обставину, що представник заявника фактично не навів жодних доказів, на підтвердження того факту, що арешт був накладений необґрунтовано, а також, що потреба в застосуванні цього заходу - арешту майна на даний час відпала.
За таких обставин, суд змушений погодитись з доводами прокурора про те, що зняття арешту в даному випадку може призвести до настання більш тяжких наслідків та подальших відчужень майна третім особам. В зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана заявником постанова є законною арешт на майно було накладено обґрунтовано, а подане заявником клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 318-380 КПК України:
ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про скасування арешту нерухомого майна відмовити.
Слідчий суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1