Справа № 185/2767/16-к
Провадження № 1-кп/185/195/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника

обвинувачених ОСОБА_7 ,

секретаря ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Гуляйполе Запорізької області, громадянки України, українки, з середньою освітою, одруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізична особа - підприємець, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в ст. Кара-Дир, Олексіївського району, Цілиноградської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, пенсіонер, яка працює двірником у КП «Павлограджилсервіс», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року залишено без змін.

09 лютого 2014 року приблизно о 08.00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на автомобілі, марку якого встановити слідству не вдалося, прибула за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_3 та на той час перебувала малолітня ОСОБА_10 , щоб забрати останню з собою. Знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , подвір`я якого огороджено парканом, ОСОБА_5 побачила, що хвіртка закрита, після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла.

09 лютого 2014 року приблизно о 08.05 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, мотивуючи свої дії бажанням побачити дитину, діючи умисно, незаконно, на порушення ст. 30 Конституції України, ОСОБА_5 перелізла через паркан та відчинила хвіртку для ОСОБА_6 , яка прослідувала разом з ОСОБА_5 до дверей будинку. В подальшому ОСОБА_5 , діючи разом з ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_3 не надавав їм дозвіл заходити до житлового будинку АДРЕСА_3 , законним володільцем якого є ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на порушення недоторканості житла, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, відкрито і всупереч вимогам чинного законодавства через вхідні двері, зламані невстановленими слідством особами, проникла до будинку АДРЕСА_3 .

На правомірні вимоги ОСОБА_3 покинути його помешкання та заходи щодо недопущення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кімнати будинку, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного наміру щодо порушення недоторканості житла, знаходячись в передпокої будинку, стоячи навпроти ОСОБА_3 , нанесла один удар металевим балончиком з-під лаку, який тримала в правій руці, в ділянку лоба ОСОБА_3 справа. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 почала штовхати ОСОБА_3 в напрямку житлових кімнат будинку, внаслідок чого ОСОБА_3 впав на підлогу обличчям вниз. З метою подолання опору ОСОБА_3 , руки якого в цей час ОСОБА_6 тримала за його спиною, ОСОБА_5 придавила металевим балончиком з-під лаку шию ОСОБА_3 в області її правої бокової поверхні в середній її третині.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_3 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 98 від 14 березня 2014 року тілесні ушкодження у вигляді саден в області лоба справа та правої поверхні шиї в середній її третині, які за своїм характером відносяться до ступеню легких тілесних ушкоджень.

Подолавши опір ОСОБА_3 , ОСОБА_5 пройшла до спальної кімнати будинку АДРЕСА_3 , звідки забрала малолітню ОСОБА_10 , після чого разом з ОСОБА_6 втекла з будинку через вхідні двері.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та суду показала, що 09 лютого 2014 року біля 08.00 години вона поїхала в с. Богуслав, щоб побачити свою дитину. Так як вона турбувалася за свою дитину. Вона подзвонила ОСОБА_12 , та запропонувала їй з`їздити. Вони приїхали і вона з мамою вийшли з машини. Дробот ОСОБА_13 стояв курив, вона йому запропонувала поговорити, а він щось буркнув та зайшов до будинку. ОСОБА_14 вони стояли чекали з мамою. ОСОБА_12 сиділа курила, та запропонувала нам поїхати. ОСОБА_14 вона сказала давайте почекаємо ще. Потім чи вона, чи її мати побачила дитину, яка вийшла на двір з босими ногами. Вона дуже перехвилювалася за дитину. Вона не пам`ятає як перелетіла цей паркан та підійшла та схопила дитину. Пам`ятає, що мама стояла за парканом та стукала, щоб вона її впустила. Вона відкрила і її мама накинула на дитину одіяльце, сіли в машину та поїхали, і все. Потім їй зателефонували, і сказали що вона вкрала та побила. Коли вона забрала дитину то побачила на дитині садна, і поїхала у лікарню все це зафіксувати. На що вона написала заяву у міліцію. Але вона нікуди не заходила і нікого не била.

Потерпілий не надав їй згоди на вхід на подвір`я. Її дитині на той час було три роки. Вона забігла у двір так як злякалася за здоров`я дитини. Вона вважає, що ОСОБА_15 оговорює її. ОСОБА_16 також її оговорює. Позов вона не визнає повністю, так як вона цього не робила. Вона їхала, щоб побачити дитину. Відео їй не показували.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та суду показала, що вони нічого не робили. Вони приїхали до дитини в Богуслав, з метою щоб побалакати з хазяйкою та хазяїном. Коли вони приїхали то побачили, що вийшов ОСОБА_13 . Вони почали балакати, а він потім пішов у хату. Вони далі стояли, думали може хтось вийде, щоб побалакати. Ніхто не виходив, а потім відкрилися двері і дитина стоїть. Інна побачила і через паркан перескочила і побігла, але більше нікого не було. Інна схватила дитину, а вона стояла за воротами. Потім вона постукала, щоб ОСОБА_17 відкрила їй двері. Вона бачила як ОСОБА_17 дитину схватила, плаче. Коли ОСОБА_17 відкрила двері, вона зайшла за ворота і все. Вони забрали дитину сіли в машину та поїхали.

Це було 09 лютого 2014 року близько 08.00 години, була вона, Неучева ОСОБА_18 , та донька ОСОБА_17 . Коли вони перебували біля подвір`я більше нікого не було. Після чого вони побачили, що у прихожій стоїть дитина, яка відкрила двері у будинок. Інна побачила дитину перескочила через забір і побігла к дитині. Дробот не надавав їм дозвіл на вхід до подвір`я чи в будинок. Інна в будинок не заходила, а стояла біля порогу з дитиною. ОСОБА_14 вона стояла за воротами, і попросила ОСОБА_19 відкрити їй двері, щоб вона могла зайти. Вона потерпілого й пальцем не торкалася. Інна перескочила з лівої сторони через паркан. Дитина сама вийшла на двір і вона її обгорнула у одіяльце і забрали до машини і поїхали. Вона не заходила до будинку, ОСОБА_17 теж не заходила, як у будинку з`явився балончик вона не знає. Конфліктів з ОСОБА_20 у неї не було. З ОСОБА_21 також конфліктів у нього не було. Біля воріт вони залишили машину. ОСОБА_18 Неучева з машини не виходила, може й виходила покурити, але знаходилася вона біля машини. Вийшли вона та її донька. Вони підійшли до забору, і через нього заглянули, побачили ОСОБА_15 , який стояв на крильці і курив, він був одягнутий, в брюки, а інший одяг не пам`ятає. Вони почали до нього балакати, а він зайшов у хату і більше вони його не бачили. Калітка у воротах була зачинена. Вийшла онука і відкрила двері, яка була одягнута в піжаму. Коли ОСОБА_17 її побачила розплакалася, залізла на кучугури і перестрибнула через паркан. ОСОБА_17 схватила дитину, а вона їй сказала, щоб їй відкрила двері, вона відкрила, і вона дитину обгорнула одіяльцем і тікати, сіли в машин і уїхали. Чому ОСОБА_22 була в Богуславі, вона там була по роботі. Цивільний позов вона не визнала повністю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 показав, що з обвинуваченими у відносинах не перебуває. 09 лютого 2014 року приблизно біля 08.00 години його розбудив грохот. Він вскочив та побіг з кімнати і зустрів на вході в кімнаті ОСОБА_23 , її мати, і тітку ОСОБА_24 . Йому пшикають балончиком і він встигає відвернутися, а потім його цим балончиком вдарила ОСОБА_25 . Його починають виштовхувати в іншу кімнату, там у них виникла бійка, де попадали стілець, крісло, і тут підключилася тітка ОСОБА_24 , і вони його заштовхують в іншу кімнату, де під ногами звернувся килим, і він перечіпається через нього і падає обличчям у низ. Потім вони плигнули на нього ззаду та заламали йому руки. ОСОБА_26 праву руку, а мати ОСОБА_25 ліву руку завела вверх, а ОСОБА_25 схопила його за голову і давила у стінку. Потім вона його кинула, і побігла у кімнату де спала внучка. На вході стояв чоловік, але він його повністю не розгледів. У кімнаті, де спала внучка, він почув крик та почув ляпас. Потім ОСОБА_25 вискочила, дитина кричала не своїм голосом, вона побігла. За нею побігла тітка, потім побігла її мати. Він не зміг зразу встати. Він дійшов до входу, і побачив через вікно, що стоїть червона машина і вони поїхали. Прибігла зразу сусідка та спитала у нього що сталося. Він розповів, та потім вона викликала міліцію. Потім приїхала міліція, почали знімати відбитки слідів на заборі.

Він та інші члени його будинку не давали обвинуваченим дозволу на вхід у будинок. ОСОБА_25 не попереджувала його про те, що вона приїде забирати чи відвідувати дитину, а сказала тільки, що не дивуйтесь, що к ним у будинок приїдуть люди з суду та виб`ють двері та заберуть дитину. На той час в будинку мешкали він, внучка, син та дружина. Він зареєстрований в цьому будинку. Коли він вийшов з кімнати, то одразу з ліва побачив на відстані метру від себе ОСОБА_25 , її мати та тітку ОСОБА_24 , які одразу ж почали бризкати балончиком у обличчя, а потім ОСОБА_25 вдарила його цим балончиком. А потім у них почалася бійка в кімнаті, де вони штовхалися. Він перечепився через килим, та впав обличчям у низ. Вони йому заламували руки, коліном зажали голову, боротьба тримала 7-8 хвилин, далі ОСОБА_25 заскочила до внучки у кімнату, він чув крик, та ляпас. Люди їм розповідали, що приїжджало не три, а чотири машини. Перша зеленого кольору, друга не пам`ятає, третя та четверта червоного кольору. Йому пошкодили в ході цього конфлікту двері, замок на дверях та порвали брюки. Йому відомо про рішення суддів. Він не бачив хто зламав двері. У ОСОБА_27 та ОСОБА_25 він гвоздодера не бачив. Пошкоджені спортивні зимні брюки він купляв за 250 грн. приблизно за три місяці до того. Він не може пояснити чому саме 6000 грн. моральної шкоди. В область коліна його ніхто не бив. Можливо брюки порвалися коли він падав.

Хоч обвинувачені і не визнали свою вину повністю, їх вина доведена дослідженими в судовому засіданні такими доказами.

Поясненнями свідка ОСОБА_28 , яка суду показала, що з обвинуваченими та потерпілим у родинних відносинах не перебуває. Сім`я ОСОБА_15 виховувала дитину ОСОБА_29 . В той день 09 лютого 2014 року, вона провела чоловіка на роботу біля 08.00 години. Вона була на кухні і бачила у вікно, що приїхало три машини, одна машина стояла навпроти її воріт, друга стояла навпроти її вікна, а третя стояла біля воріт потерпілого ОСОБА_30 . Все проходило на протязі 5-10 хвилин. Вийшла ОСОБА_17 , вийшли люди. Посередині була машина Неучивої. Перша машина зелена, марки вона не знає, це ОСОБА_31 двоюрідний брат ОСОБА_32 і третя машина це була тітка ОСОБА_24 , і ОСОБА_29 співмешканець, чи чоловік. З машини тітки ОСОБА_33 витягнув чи монтировку чи лом. ОСОБА_34 перестрибнув через паркан, так як калітка була зачинена, він із нутрі її відчинив, і вони усі зайшли у двір. Їй через вікна усе гарно було видно, вони оточили двері, так як вони були зачинені. Так як вікна у неї були відчинені, вона чула тріск, все і вони забігли, хто саме ламав ці двері вона не бачила. Вона чула тріск виламаних дверей. ОСОБА_35 вони заскочили у трьох, 5-10 хвилин це проходило, і вони вискочили ОСОБА_17 була з плачучою дитиною на руках, і закривала їй рота рукою. Дитина була гола, роздягнута. Вона сіла в машину, і ті слідом повискакували, а саме мама ОСОБА_31 й інші сіли в машину і поїхали. Вона знає кому ці машини належать, тому що вони не одноразово приїжджали до них. Приїхало на машинах дуже багато осіб, й незнайомі їй особи, із тих хто їй знайомі, це ОСОБА_36 , її мати, ОСОБА_37 , Неучева ОСОБА_18 , тітка ОСОБА_24 , її співмешканець ОСОБА_38 , це всі кого вона знає. Малознайомі особи знаходилися біля машин, а в подвір`я заходили ОСОБА_36 , її мати, тітка ОСОБА_24 , ОСОБА_39 і ОСОБА_38 . У будинок точно заходили ОСОБА_36 та її мама. Між її будинком та будинком потерпілого відстань близько 4-5 метрів. Коли машини від`їхали вона вискочила зі свого будинку і заскочила туди до потерпілого, все було перевернуто вверх дном. Зірвані штори, перевернуті крісла. ОСОБА_13 був у шоковому стані, забризканий лаком. З правої сторони була така добра царапина, почервоніння на шиї, на віску була подряпина. Вони зразу викликали міліцію, звернулися до лікаря. Її будинок знаходиться навскоси від будинку Дробота, огорожа у будинку Дробота металева, висота огорожі 1,5 метра. Вона бачила з вікна кухні, як під`їхали три машини зелена, чорна, червона марок машин вона не знає. Вона не пам`ятає з якої машини вилізли ОСОБА_25 та її мати, в чому вони були одягненні вона не може сказати. Що відбувалося в хаті вона не бачила. ОСОБА_25 вибігла на вулицю з дитиною на руках, дитина була одягнута в футболці та трусиках. ОСОБА_25 сіла в чорну машину. У неї був конфлікт з ОСОБА_25 . Підстав для обговорення ОСОБА_25 та ОСОБА_27 у неї не має, хто й звідки виходив з машин вона не пам`ятає. У ОСОБА_13 були розірвані спортивні штани.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року, відповідно до якого визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 /а.к.п. 115-117/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року, відповідно до якої рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року залишено без змін /а.к.п. 118-119/.

Протоколом огляду місця події від 09 лютого 2014 року, в ході якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 . В ході огляду було виявлено та вилучено три сліди пальців рук та металевий балончик з лаком для волосся /а.к.п. 107-114/.

Протоколом огляду місця події від 17 липня 2014 року, в ході якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 . В ході огляду було виявлено та вилучено замок металевий та дерев`яну планку /а.к.п. 129-141/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 18 жовтня 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_3 , в присутності експерта ОСОБА_40 та представника ОСОБА_4 в ході якого потерпілий показав на місці механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та розповів про події, які мали місце 09 лютого 2014 року /а.к.п. 153-156/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 серпня 2014 року за участю свідка ОСОБА_28 , в ході якого свідок показала, що 09 лютого 2014 року близько 08.00 години вона знаходячись вдома на кухні та виглянувши в вікно, котре знаходиться в кухні та виходить на вулицю (дорогу), а саме на двір родини ОСОБА_15 , та побачила, що біля їх подвір`я зупинились три автомобілі, зеленого кольору (двоюрідного брата ОСОБА_29 ), чорний автомобіль ( ОСОБА_41 чи його тітки) та червоний автомобіль четвірка з буквою «У» на склі (тітки Тамари). З автомобілів вийшли близько 15 чоловіків двоюрідний брат ОСОБА_31 , ОСОБА_17 , її матір, тітка ОСОБА_24 , її співмешканець, та ОСОБА_42 , його тітка. Після чого ОСОБА_43 переплигнув через паркан відчинив хвіртку та ОСОБА_38 (співмешканець тітки ОСОБА_24 ) відкривши багажник свого автомобіля дістав звідти предмет схожий на гвоздодір після чого вони разом з ОСОБА_21 , матір`ю ОСОБА_31 , тіткою, ОСОБА_38 та ОСОБА_44 рвонули до вхідних дверей будинку ОСОБА_15 , хвіртка залишилась відчиненою. Після чого свідок ОСОБА_28 повідомила, що перейшла в сусідню кімнату та у вікно побачила, як біля дверей (вхідних) стояли всі, в кого був предмет схожий на гвоздодір вона не бачила. Так, як вікно в даній кімнаті було відчинено свідок ОСОБА_28 почула тріскіт та двері відчинились. Всі зайшли до будинку. Що там відбувалось їй не відомо. Через 5-10 хвилин з будинку вийшла ОСОБА_17 з дитиною на руках, за нею вибігли всі інші та сівши до автомобілів поїхали. Після цього ОСОБА_28 прийшла до подвір`я ОСОБА_15 та побачила, що вхідні двері пошкоджено, в кімнаті перевернуто крісло, порушений порядок, у ОСОБА_3 ліва щока в лаку, на лобі з лівої сторони подряпина, з правої сторони на шиї продовгувате почервоніння. Після чого ОСОБА_28 показала на вікна з котрих вона бачила, що відбувалось та в присутності понятих все розповіла. Понятим було запропоновано стати перед вікном, одним та другим та задано питання чи бачать останні подвір`я ОСОБА_15 та вхідні двері в будинок ОСОБА_15 . На що понятими надано відповідь, що їм все видно, відстань між вікном будинку ОСОБА_28 та вхідними дверима будинку Дроботів близько 10 метрів /а.к.п. 157-160/.

Висновком експерта № 35/02-322 від 02 серпня 2014 року, згідно якого пошкодження на поверхні торцьової планки, кришки корпусу, скісного засува замка утворені механічним шляхом в результаті значного безпосереднього впливу твердим предметом, пошкодження стержнів ригеля замка відбулося в результаті механічної дії направленої перпендикулярно відносно осі замка з внутрішньої сторони при впливі як на сам корпус замка так і на об`єкт в якому міг бути закріплений замок.
Пошкодження на поверхні торцьової планки, кришки корпусу, скісного засува замка утворені в результаті безпосереднього впливу твердим предметом. Ідентифікувати сам предмет який залишив їх не надається можливим у зв`язку з малою площею, не постійністю відображених ознак (форма, розміри) та відсутністю окремих ознак у слідах /а.к.п. 143-146/.

Висновком експерта № 35/02-416 від 04 жовтня 2014 року, згідно якого на вхідних дверях та дверній коробці будинку домоволодіння АДРЕСА_3 , є пошкодження розміром 46,5x4,7см на зовнішній стороні дверей, слідів розміром 20x11x20x6мм на торцьовій частині дверей, сліду розміром 24x16x24x21мм на дверній коробці які утворені в результаті механічної дії. Пошкодження розміром 46,5x4,7см утворене внаслідок відколу частини деревини дверей, сліди розміром 20x11x20x6мм на торцьовій частині дверей, сліду розміром 24x16x24x21мм на дверній коробці утворені внаслідок натискання на поверхню стороннім твердим предметом, яким може бути як лом, викрутка, сокира.
Зробити висновок, щодо придатності виявлених слідів для ідентифікації предмету, що їх залишив можливо тільки в разі їх порівняння з об`єктом, який міг залишити ці сліди /а.к.п. 143-146/.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_45 , суду показав, що потерпілий це його батько, обвинувачена ОСОБА_25 це його колишня дружина, а ОСОБА_27 це колишня теща. 09 лютого 2014 року він повернувся з роботи біля 10.00 години додому і побачив батька з синцями та саднами на обличчі на лобові та на шиї, штанина розірвана, далі ввійшовши у двір побачив двері зламані, у будинку штори порвані, мебель перекинута, зі слів батька та їх сусідки, він взнав, що приїжджала ОСОБА_25 на чотирьох машинах, перелізли через паркан, зламали двері, залізли у будинок, побили батька, забрали доньку і поїхали.

У них у будинку відсутня вогнепальна зброя. Зі слів батьків та сусідки переліз через забір чоловік ОСОБА_25 , відкрив калитку і всі табуном увійшли у двір. Сугробів, щоб перейти через забір не було таких. Невеликий сугроб це поколінна, або півметра-метр. Двері були зламані механічним предметом якимось, у вигляді викрутки, мантировки. Зі слів батька зайшли у будинок мати ОСОБА_31 , її тітка, сама ОСОБА_25 , тримали батька, щоб можливо було забігти у кімнату забрати дитину. Дитина у цей час спала. ОСОБА_25 забігла схопила дитину, та злякалася і почала кричати. ОСОБА_25 вдарила її кілька разів. Коли батько спав, він почув що двері торохтять, і вибіг на поріг, а на порозі стояла ОСОБА_25 з якимось балончиком чи лаку чи ще чогось, бризнули батькові в обличчя, і цим же балончиком дали йому по голові. Мати ОСОБА_25 і тітка повалили батька на підлогу і почали його тримати, а ОСОБА_25 в цей час забігла у кімнату забрала малу й вибігла.

Був ОСОБА_25 чоловік, Неучева, зі слів батьків їх було там чоловіків 15. Він коли взнав, що дитину забрала ОСОБА_25 , він звернувся у всі інстанції, а також у міліцію, та зазначив, що ОСОБА_25 побила дитину. ОСОБА_25 на зв`язок не виходила, а через два дні написала заяву, що він побив доньку. В лікарні дали підтвердження, що у дитини виявлено черепно-мискову травму і струс мозку. Було поламане дверне полотно. Дитину не віддавав тому, що коли з`являлася ОСОБА_25 , вона була в п`яному вигляді. А після рішення суду не віддавав тому, що хотів віддати дитину ОСОБА_25 при виконавчий службі. На подвір`ї коли він прийшов була мати, батько та сусідка ОСОБА_16 . Коли він зайшов у будинок все було догори дригом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11 , суду показала, що обвинувачених знає, у родинних відносинах не перебуває, потерпілого побачила місяць назад, раніше не бачила. Вони на протязі семи місяців 2014 року їздили до потерпілого забрати дитину. Вони, це вона, ОСОБА_36 та її мати поїхали до ОСОБА_15 за дитиною ОСОБА_31 , хотіли побачити дитину. Інна хотіла забрати дитину. Приїхали туди, ОСОБА_17 через паркан перестрибнула туди, забрала дитину і вийшла, це буквально зайшла і зразу вийшла. Їх туди ніхто не запрошував, вони самі приїжджали туди. Це було зранку. Вона не знає хто перебував на подвір`ї, нікого не було чути. На вулиці також нікого не було, і у дворі також нікого не було. Коли вони вже уїжджали, у дворі були крики та вистріли. Ці події відбувалися 2-3 хвилини максимум. Це все відбулося 09 лютого 2014 року.

Вона знає ОСОБА_22 , вона її не бачила у той день і той час коли відбувалися ці події. Вони були на одній машині, і нікого з ними більше не було. Вони на фіат чорного кольору поїхали зранку 09 лютого 2014 року в с. Богуслав. ОСОБА_25 перестрибнула через забір і через хвилину вийшла з дитиною, де була ОСОБА_27 вона не бачила. Дитина була одягнута у піжаму і укутана в рожеве одіяльце. Сніг був врівень із парканом, і тому ОСОБА_25 змогла перестрибнути через паркан. Вона пам`ятає, що це був вихідний день. Коли вони виїжджали об`їжджаючи їх будинок, їм перебігала дорогу ОСОБА_46 активно розмовляючи по телефону. Дитину вони привезли до неї, і дитина з ОСОБА_21 у неї якийсь час жили, на другий чи третій день при купанні дитини вони виявили гематому на голові у дитини, на наступний день вони поїхали у лікарню.

Допитана в якості свідка ОСОБА_47 , суду показала, що потерпілий це її чоловік, обвинувачена ОСОБА_25 це колишня невістка, а ОСОБА_27 колишня сваха. 09 лютого 2014 року приблизно о 08.15 годині їй зателефонував чоловік, і сказав що ОСОБА_25 , ОСОБА_27 та ОСОБА_48 зламали двері зі своєю компанією і забрали онуку. Вона зателефонувала у міліцію. Коли вона прийшла додому хвірточка була відкрита, у дворі були її чоловік і свідок ОСОБА_16 . На чоловікові були розірвані штани, на шиї була полоса, а на голові садна, і він їй розповів, що сталося. Коли він відпочивав, і почувши звук двері, побіг у кімнату, а там стояла вже ОСОБА_25 , яка бризнула йому у очі балончиком, а потім дала цим балончиком по голові. А потім ОСОБА_27 та ОСОБА_48 повалили його на підлогу. І ОСОБА_27 і ОСОБА_48 заламали йому за спину руки, а ОСОБА_25 забігла у кімнату, дитина почала плакати, а потім чоловік почув ляпаси. Потім вона вибігла і вони побігли, а чоловік залишився лежати на підлозі. Потім він дошкандибав на двір та побачив, що машини вже від`їжджають. Коли вона зайшла у кімнати то побачила зламані двері. Крісло валялося. В хаті був безлад, порвані штори. Біля кроваті лежав балончик. Дозволу на перебування в будинку обвинуваченим вона не давала.

Коли вона викликала міліцію, приїхала в той день міліція, з слідчо-оперативною групою проводили огляд місця події та знімали відбитки пальців. ОСОБА_49 зі слів її чоловіка бризкала балончиком та душила його коли відбувалися ці події.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_50 , суду показав, що потерпілого знає, як мешканця села, відносин не підтримує, з обвинуваченими не знайомий. Він перебував в слідчо-оперативній групі, і як спеціаліст прибув до зазначеного будинку в ранці, в указаний день. Він як спеціаліст надавав технічну допомогу слідчому, а саме він фотографував помешкання і за допомогою порошків виявляв сліди пальців рук. В ході огляду на пральній машині, та на металевому флакончику були вилучені сліди пальців рук. Фотографування проводилося потерпілого, так як у нього були порвані брюки. У потерпілого та його жінки він взнав про обставини. Серйозних ушкоджень він не бачив у потерпілого, він скаржився на синці на обличчі та шиї. Дату він вказати не може. Годину він також вказати не може. Вони виїжджали в с. Богуслав, вул. Кірова, номер будинку він не знає. Чи вилучалась металевий флакончик він не знає. Протокол огляду він читав і підписував. На пральній машині були виявлені та вилучені узори пальців рук на липку стрічку, та на аркуш паперу або фотопаперу. Чи були придатні сліди він не пам`ятає, в висновку все зазначено. Фотографував вулицю, огорожу, яка була зігнута, подвір`я, вхідні двері. На вхідних дверях були механічні пошкодження. Лутка і двері в районі врізного замку, замок вхідних дверей. Потерпілий представився. Запах алкоголю від нього він не чув. Слідів лаку на голові потерпілого він не бачив, був запах як у дезодоранту. У нього були розірвані штани. Він проводив експертизи. На снігу був видний слабий слід низу обуві у дворі, місце він не пам`ятає. Порядок в домі був порушений у другій кімнаті, пральна машина була в центрі кімнати. В третій кімнаті також був безпорядок, в цій кімнаті і був виявлений флакончик. Він проводив дактилоскопічну, трасологічну експертизу відносно замка і ще одну трасологічну експертизу відносно відірваної дерев`яної щепки від дверей. Висновки по цим експертизам він не пам`ятає.

Допитана в якості свідка ОСОБА_51 , суду показала, що вона знає потерпілого як сусіда у родинних відносинах не перебуває. Обвинувачених не знає. Їй нічого не відомо. Вона почула, що їдуть машини. Вона вийшла на вулицю та побачила, що від ОСОБА_15 виїжджали три машини від його двору. Це було біля 08.30 години ранку. А одна четверта «красна» стояла в провул. Горького. Вона не бачила як машини стояли, а бачила, як вони виїжджали. У неї також 08 лютого день народження. В червоній машині сидів здоровий чоловік за кермом. Чи сидів там ще хтось вона не бачила. Пострілів вона не чула. Пруцакова живе навпроти Дробота. Вона не бачила, щоб чоловік виходив з машини.

Допитаний експерт ОСОБА_40 , суду показав, що відповідно акту судово-медичної експертизи на потерпілому в області лоба з права ближче до коренів волосся мається на віску садно 0,7 на 1 см., тобто при обстеженні було виявлене садно. Обстеження проводилося 10 лютого, по опису вказаному в постанові слідчого на проведення медичної експертизи, та при обстеженні потерпілого його тілесні ушкодження можуть відповідати часу та даті їх нанесення зазначених у постанові, оскільки ушкодження на потерпілому свіжі, і пізніше не могли б бути нанесені потерпілому оскільки б з`явилась би кірка на ушкодженнях. А також садно було виявлено в області шиї потерпілого. Ці садна були при обстеженні свіжі, та відповідають часу та дати нанесення зазначеному в постанові. Садно на лобові потерпілого не могло утворитися від вдару кулаком, така садна могла утворитися при падінні з висоти свого зросту, по ударному механізму та дивлячись на що падати. Садна на правій боковій поверхні шиї потерпілого розміром 1 на 5,5 см. скоріш за все мало ймовірно від падіння з висоти власного зросту, більше підходить від пальців рук. Малоймовірно утворення садна на шиї та на лобові одночасно, але й не виключено й одночасне отримання цих травм від падіння, оскільки в рахунок ставиться й на які речі чи предмети падав потерпілий, але малоймовірно оскільки такі садна на шиї більш характерна для дій нігтів пальців рук. Він не пам`ятає чи був він присутнім на проведенні слідчого експерименту.

Свідок ОСОБА_52 відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України, так як обвинувачена ОСОБА_5 це його дружина.

Свідок ОСОБА_53 відмовилася давати покази на підставі ст. 63 Конституції України, так як обвинувачена ОСОБА_6 її рідна сестра.

Суд критично ставиться до показів обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 даних в судовому засіданні, в частині того, що обвинувачені не перебували в будинку АДРЕСА_3 , так як це спростовується показами потерпілого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_28 , наданими в судовому засіданні, дослідженими в судовому засіданні протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_28 , де вони на місці показали про події, які мали місце 09 лютого 2014 року біля 8.00 години, протоколами огляду та висновками експертиз.

Суд, даючи оцінку показам свідків: ОСОБА_45 , ОСОБА_47 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , вважає, що зазначені свідки не були безпосередньо присутніми під час події, яка мала місце 09 лютого 2014 року біля 8.00 години. А тому, суд вважає, що їх покази не можуть бути покладені в якості доказів як на підтвердження вини обвинувачених, так і на їх виправдовування.

Суд, даючи оцінку показам свідка ОСОБА_11 , вважає, що зазначений свідок хоч і був присутній під час події, яка мала місце 09 лютого 2014 року біля 8.00 години, але не бачила, що відбувалося на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 . А тому, суд вважає, що її покази не можуть бути покладені в якості доказів як на підтвердження вини обвинувачених, так і на їх виправдовування.

Суд вважає, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, отримані у рамках діючого процесуального закону, доповнюють один одного та підтверджують вину обвинувачених у скоєному кримінальному правопорушенні.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи із застосуванням насильства.
Враховуючи сукупність доказів досліджених в ході судового розгляду, суд не знаходить підтвердження наявності в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки «із застосуванням насильства», яка підлягає виключенню з обвинувачення.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було застосовано насильство до нього коли вже обвинуваченні проникли до житла, а не під час проникнення. Сам конфлікт між потерпілим та обвинуваченими відбувався вже у приміщенні будинку.
А тому, з урахуванням викладеного, дії обвинувачених необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 162 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України.

Також відсутня в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обставина що обтяжує покарання обвинувачених групою осіб за попередньою змовою, а тому вона також підлягає виключенню з обвинувачення, так як в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження зазначена обставина.

Дії ОСОБА_5 суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Дії ОСОБА_6 вважає за необхідне кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує дані про особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є перебування на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є те, що вона пенсіонер. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_5 раніше не судима /а.к.п. 168-172/, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває /а.к.п. 173, 174/.

За місцем проживання обвинувачена ОСОБА_6 характеризується позитивно /а.к.п. 176/, раніше не судима /а.к.п. 179/, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває /а.к.п. 177, 178/.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме те, що обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме те, що обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером, суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання не має.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов про стягнення солідарно матеріальної шкоди у розмірі 5 250 грн. та моральної шкоди у розмірі 6 000 грн. з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлений, потерпілим ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково. Позовні вимоги про стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди у розмірі 5 250 грн. задоволенню не підлягають, так як не надано доказів того, що саме обвинувачені пошкодили двері та порвали брюки. Потерпілий зазначив, що він не бачив, хто пошкодив двері, а можливо брюки порвалися коли він падав. Позовні вимоги про стягнення з обвинувачених солідарно моральної шкоди у розмірі 6 000 грн., підлягають задоволенню частково, у розмірі 1 000 грн. Саме такий розмір суми на відшкодування моральної шкоди на думку суду є достатнім для відшкодування потерпілому моральних збитків. Також підлягає стягненню з обвинувачених судовий збір на користь держави за моральну шкоду у сумі 551,20 грн.

У справі маються процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 393 гривні 12 коп. /а.к.п. 120/ та трасологічних експертиз в сумі 393 гривні 12 коп. /а.к.п. 142/ та в сумі 393 гривні 12 коп. /а.к.п. 149/, всього на суму 1179 грн. 36 коп., які підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Питання, щодо речових доказів вирішити відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирався.

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов про стягнення солідарно матеріальної шкоди у розмірі 5 250 грн. та моральної шкоди у розмірі 6 000 грн. з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлений, потерпілим ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 1 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 275 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 589 гривні 68 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 589 гривні 68 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази: сліди пальців рук зберігати при матеріалах кримінального провадження, балончик лаку для волосся, переданий до камери зберігання Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1