Ухвала
іменем україни
12 квітня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське, м. Архангельськ, українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком цього ж суду від 25 червня 2014 року за ч. 3 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією належного йому на праві власності майна; за ч. 2 ст. 358 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки; за ч. 4 ст. 358 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК попередній вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2014 року звернуто до самостійного виконання.
ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він за обставин, установлених судом у вироку, за попередньою змовою групою осіб, повторно заволодів шляхом обману чужим майном в особливо великих розмірах. Для реалізації цього злочинного наміру підробив та використав завідомо підроблений документ.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06 травня 2015 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
У касаційній скарзі прокурор порушив питання про скасування ухвали апеляційного суду з підстав порушення права обвинуваченого на захист, яке полягало в тому, що провадження в суді апеляційної інстанції відбулося без участі ОСОБА_6 .
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 Касаційний суд дійшов висновку, що прокурором оскаржено ухвалу апеляційного суду в тому обсязі, який виходить за межі повноважень прокурора на оскарження.

Постановою Верховного Суду України від 21 січня 2016 року задоволено заяву заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 , ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасовано, а справу направлено на розгляд до суду касаційної інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.
Касаційним судом було прийняте рішення про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора та призначено касаційний розгляд.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Події злочинів, доведеність винуватості ОСОБА_6 у їх вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК у касаційному порядку не оскаржені.

Разом із цим доводи прокурора про порушення апеляційним судом права обвинуваченого на захист колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційний розгляд кримінального провадження здійснювався за апеляціями обвинуваченого та захисника ОСОБА_8 , які оскаржували законність обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190 КК та вказували на суворість призначеного покарання, тобто порушували питання про покращення становища обвинуваченого.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 під вартою не утримувався, з клопотанням про його обов`язкову участь в судовому засіданні до апеляційного суду не звертався.

Також він був належним чином повідомлений про час і місце апеляційного розгляду (т. 5 а.с. 189), проте в судове засідання не з`явився і клопотання про відкладення апеляційного розгляду не заявив.

Крім того, в засідання апеляційного суду для здійснення захисту інтересів ОСОБА_6 з`явився адвокат ОСОБА_8 , який не заперечував проти здійснення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого.

На обов`язковій явці ОСОБА_6 в засіданні суду апеляційної інстанції не наполягав і прокурор.

Отже, встановивши, що участь обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний суд вимог кримінального процесуального закону не порушив.

За результатами апеляційного розгляду процесуальне становище ОСОБА_6 не погіршено, оскільки вирок місцевого суду залишено без зміни.

Таким чином, доводи прокурора щодо незаконності ухвали апеляційного суду не можна визнати прийнятними.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_3