Дата документу Справа № 336/848/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/847/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/848/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 78 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2016 року, якою задоволено подання Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного йому за вказаним вироком.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання та звернення судового рішення до виконання.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до суду надійшло подання начальника Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 та направлення його для відбування покарання в місця позбавлення волі.

В обґрунтування подання було зазначено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, з обов`язками, покладеними на нього судом: повідомляти КВІ про зміну місця мешкання, роботи; періодично з`являтися до інспекції для реєстрації, не виїжджати за межі України без дозволу КВІ.

Копія вироку відносно засудженого була отримана та прийнята кримінально-виконавчою інспекцією до виконання 17.04.2014 року, та була заведена особа справа №128/14. 07.05.2014 року засуджений під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також з обов`язками, покладеними на нього судом, від якого була відібрана підписка. Засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію 1-й та 3-й понеділок кожного місяця, заведено лист реєстрації, складена анкета засудженого.

07.07.2014 року засуджений ОСОБА_8 не з`явився на реєстрацію без поважних причин, за що йому 14.07.2014 року було винесено застереження у вигляді письмового попередження.

У визначені КВІ дні для реєстрації (а саме 01.12.2014 p., 15.12.2014 p., 05.01.2015 p., 19.01.2015 p.) засуджений не з`явився, про причини своєї неявки інспекції не повідомив.

Крім того, засудженому 03.12.2014 року та 16.12.2014 року були направлені виклики про необхідність його явки до інспекції на 09.12.2014 року та на 22.12.2014 року, які були залишені засудженим без належного реагування.

Також ст. інспектором Шевченківського РВ КВІ неодноразово, (а саме 23.12.2014 року, 17.01.2015 року та 30.01.2015 року з метою з`ясування причин неявки засудженого до КВІ на реєстрацію був здійснений вихід за адресою проживання засудженого, але на момент перевірок останній за місцем свого мешкання був відсутній. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також мешкають за цією адресою, повідомили, що засуджений ОСОБА_8 дійсно мешкав за даною адресою разом з їх донькою, яка на даний час знаходиться на лікуванні у м. Дніпропетровськ. Також повідомили, що ОСОБА_8 зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, та періодично з`являється за даною адресою в стані алкогольного сп`яніння, останній раз він приходив до житла в кінці січня 2015 року, де може він мешкати їм невідомо.

30.12.2014 року інспектором до Шевченківського РВ ЗМУ було надіслано подання про примусовий привід засудженого на 15.01.2015 року. 26.01.2015 року надійшов рапорт СДІМ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, згідно якого вбачається, що ОСОБА_8 зловживає спиртними напоями, ніде не працює та за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 з`являється періодично, може мешкати на дачах.

Також, для встановлення місцезнаходження засудженого Шевченківським РВ КВІ були зроблені запити до спецустанов м. Запоріжжя, які згідно відповідей з даних установ позитивного результату не дали. До адміністративної та кримінальної відповідальності засуджений не притягувався.

Відповідно до рапорту від 09.02.2015 p., складеного інспектором Хортицького РВ КВІ вбачається, що було здійснено вихід за місцем реєстрації засудженого за адресою: АДРЕСА_1 та перевіркою встановлено, що за вказаною адресою він не проживає та його брату ОСОБА_11 , місце перебування його брата невідомо, довгий час його ніхто не бачив.

Приймаючи рішення у справі, суд мотивував свої висновки тим, що обставини, викладені в поданні, відповідають дійсності, та те, що ОСОБА_8 04.03.2014 року під час проголошення вироку, був присутній в судовому засіданні та ознайомлений з тим, що згідно з ст.ст. 75, 76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням та йому встановлені певні обов`язки, від яких засуджений свідомо ухиляється та не бажає ставати на шлях виправлення, розуміє наслідки, діє свідомо, а тому задовольнив подання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилаючись на незаконність судового рішення зазначає, що під час розгляду подання ОСОБА_8 пояснив суду, що пропускав явку до КВІ у зв`язку із тим, що періодично виїзжав за межі міста за для заробітку, а оскільки заробітки мали неофіційний характер боявся з`явитись до КВІ.

За період від ухвалення вироку і до цього часу ОСОБА_8 не скоїв жодного правопорушення та випробувальний термін закінчився 04.09.2015 р. і потреби направляти засудженого в місця відбування покарання немає. Проте суд першої інстанції фактично проігнорував доводи сторони захисту не обґрунтувавши таку позицію у своїй ухвалі. Сам факт того, що засуджений не з`являвся на реєстрацію не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на вказане, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вказаного подання.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та доводи скарги; захисника ОСОБА_7 , яка просила задовольнити скаргу, прокурора, який вважав, що у задоволенні скарги слід відмовити, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції щодо небажання ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення, відповідає наявним матеріалам особової справи і належним чином мотивований в ухвалі, а тому не вбачає достатніх правових підстав для скасування або зміни судового рішення.

Встановлено, що іспитовий строк ОСОБА_8 сплинув у вересні 2015 року, проте, ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2015 року ОСОБА_8 оголошено у розшук та провадження зупинено до розшуку останнього /т.1 а.п.194-195/.

Обставини, на які посилається апелянт, жодним чином не підтверджені доказами і за своїм змістом не підтверджують поважність причин неявки засудженого ОСОБА_8 до КВІ.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2016 року відносно засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4