Справа № 536/868/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження № 0000514 від 14 травня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і

жителя АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого,

нежонатого, раніше судимого:

1). 04 травня 2011 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської

області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі,

2). 22 листопада 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1

ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років і 1 місяця

позбавлення волі, звільненого 21 жовтня 2013 року на підставі ухвали Київського

районного суду міста Полтава від 11 жовтня 2013 року умовно-достроково на

невідбутий строк 2 роки 4 місяці 24 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2016 року біля 22 год. ОСОБА_6 перебуваючи в АДРЕСА_2 біля дитячого навчального закладу «Ластівка» з метою крадіжки чужого майна переліз через металевий паркан і опинившись на подвір`ї та знявши маскитну сітку за допомогою відкрутки віджав пластикове вікно і проник до приміщення, де викрав фотоапарат «OLYMPUS VG -160», який знаходився у столі, належний потерпілій ОСОБА_7 , вартістю 642 грн. 81 коп. згідно висновку товарознавчої експертизи № 2305/5, зник з місця злочину та розпорядився викладеним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та пояснив про обставини вчиненого так, як це викладено в описовій частині вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, повторно, з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання суд враховує характер і тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який характеризується посередньо, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину, розкаявся у вчиненому, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставиною, що обтяжує його покарання є рецидив злочинів.

З урахуванням усіх обставин у справі, а також того, що тяжких наслідків від злочину не наступило, викрадене повернуто, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, який вину визнав, вчинив умисний тяжкий злочин за обтяжуючих і пом`якшуючих покарання обставин, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд дійшов висновку, що обвинувачений може бути виправлений без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування покарання з випробуванням.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».

Речові докази: цифровий фотоапарат «OLYMPUS VG -160» у корпусі сірого корпусу, 5х переданий на зберігання ОСОБА_7 слід залишити в її володінні та користуванні, оскільки він їй належить.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України призначивши покарання в виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_6 покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, куди періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Речові докази: цифровий фотоапарат «OLYMPUS VG -160» у корпусі сірого корпусу, 5х переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити в її володінні та користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1