Справа №702/409/16-к
Провадження №1-кп/702/54/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище кримінальне провадження №1-кп/702/54/16 (кримінальну справу №702/409/16-к) про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пшонець Сколівського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2
за ч.1 ст.186 КК України,
з участю:

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 18 березня 2016 року о 13 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , умисно, з корисливою метою відкритого викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та під час розмови з останнім, відкрито заволодів його мобільним телефоном «Lenovo A 2010 DS Black», вартістю 2299,90 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 25 грн., помістивши його в кишеню власного одягу та маючи реальну можливість розпорядитися ним, як власним, після чого відкрито викрав у ОСОБА_5 грошові кошти в загальній сумі 49 грн., купюрами номіналом 20 грн. 1 штука серії ПГ 5195764, номіналом 10 гривень 1 штука серії КИ 8498323, номіналом 5 гривень-3 штуки-серії МЄ 1832093, РВ 0242425, СЗ 34577682, номіналом 1 гривня-4 штуки-серії СЕ 4165225, РГ 3383526, ПЗ 6992991, СЖ 0886551, які обернув на свою користь, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 2373,90 гривень, та його дії суд кваліфікує як вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав частково та показав, що 18.03.2016 року, приблизно в обідню пору він йшов з товаришем ОСОБА_7 біля ПТУ в м.Монастирище зустріти його дружину. По дорозі вони зустріли двох хлопців з якими в них зав`язалася спочатку розмова, а потім спір. З чого виник спір і хто його розпочав, він не пам`ятає. Він підійшов до хлопців, сказав їм показати, що у них в кишенях. У потерпілого був мобільний телефон, якого він взяв в руки і віддав через декілька секунд. Потім він сказав, щоб потерпілий розблокував телефон і він подивився меню в телефоні. Для чого він взяв телефон, пояснити не може, але його відразу ж повернув і наміру брати не мав. Категорично заперечує, що клав телефон потерпілого до себе в кишеню. Потім він сказав потерпілому відкрити гаманець і рукою витягнув усі кошти, які були у нього, та поклав собі в кишеню. Для чого він це зробив, пояснити не може, але зрозумів, що вчинив неправильно приблизно через годину, коли почав тверезіти. Того дня до цих подій вживав алкогольні напої. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати та не судити, так як має намір йти по контракту в армію. Має на утриманні малолітню дитину, не працює. Цивільний позов потерпілого не визнає, так як тілесних ушкоджень потерпілому не заподіював, ударів не наносив, а моральну шкоду намагався відшкодувати, їздив до потерпілого та його матері просити вибачення, але вони сказали виплатити по 10 000 грн з нього та з ОСОБА_8 , ця сума для нього є занадто великою, а тому вибачитись не вдалося.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, та дослідженими судом, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , допитаного в присутності законного представника ОСОБА_6 , який показав, що 18.03.2016 року о 13 год 40 хв він з своїм товаришем ОСОБА_9 пішли з ПТУ в магазин, який розташований по вул.Тутаївській в м.Монастирище купити щось поїсти. По дорозі їм назустріч йшло двоє чоловіків, як пізніше з`ясувалось, це був ОСОБА_10 та нижчий за нього на зріст ОСОБА_11 . Вони їх не зачіпали, але ті підійшли до них. ОСОБА_12 почав бити його рукою по потилиці. У цей час обвинувачений стояв позаду ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_12 відійшов, до нього підійшов обвинувачений і сказав показати телефон. Він відповів, що у нього телефону немає. Він вдруге спитав про телефон і він, його віддав. Потім обвинувачений подивися на телефон і наказав йому його розблокувати. Він розблокував телефон і повернув його обвинуваченому. Обвинувачений телефон поклав собі в кишеню і протримав його приблизно 2-3 хв. Тоді він спитав, чи в нього гаманець. Коли він його показав і відкрив, обвинувачений забрав з нього його кошти в сумі 49 грн та поклав собі в кишеню. Коли обвинувачений вимагав у нього гаманець, ОСОБА_12 відійшов у сторону від них, на відстань біля 10-20 м і розмовляв по телефону. Тоді, з невідомих причин, обвинувачений викинув його мобільний телефон під паркан, а потім віддав його. Він віддав телефон і гроші обвинуваченому тому, що злякався, оскільки обвинувачений та його товариш були в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений йому ударів не наносив, а лише відібрав телефон і гроші. Через деякий час підійшов заступник директора їх навчального закладу і викликав працівників поліції. Телефон йому повернули працівники поліції приблизно через тиждень. Обвинувачений приїжджав просити вибачення, шкоди не відшкодовував. Заперечує, що мати вимагала в обвинуваченого та ОСОБА_13 по 10 000 грн з кожного. Вважає, що відповідальність мають нести і обвинувачений і свідок ОСОБА_11 . Підтримав свого законного представника та просить стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн, які вони з матір`ю витратили на його лікування, так як він лікувався від струсу мозку, а також 3 000 грн у відшкодування моральної шкоди, так як сильно злякався, змушений ходити в поліцію і суд, витрачати на це час, а також кошти, щоб доїхати матері до суду, яка також дуже злякалася і переживає за нього до цього часу. Просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з реальним позбавленям волі;

-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , допитаного в присутності психолога ОСОБА_15 , який показав, що, точного числа не пам`ятає, у березні 2016 року в обідню пору вони йшли з його товаришем ОСОБА_16 , з яким навчаються в ПТУ. До них підійшов обвинувачений і свідок ОСОБА_11 . Обвинувачений сказав показати їм телефони. Потерпілий сказав, що в нього немає телефону, але обвинувачений знову сказав, щоб він показав телефон. Він особисто показав телефон, але обвинувачений його повернув, на його думку тому, що він старий. Коли потерпілий дав обвинуваченому телефон, він на нього подивився і сказав, щоб він його розблокував. Потерпілий розблокував телефон і віддав обвинуваченому назад. Тоді обвинувачений поклав телефон собі в кишеню, який пробув у нього приблизно 10-15 хв. Як він його повертав потерпілому, він не бачив, а побачив його вже у ОСОБА_17 . Потім обвинувачений сказав до потерпілого, щоб той показав гаманець. Потерпілий відкрив гаманець і обвинувачений забрав у нього гроші та поклав собі в кишеню. Коли обвинувачений говорив по телефону, свідок ОСОБА_8 відійшов від них і розмовляв по телефону. Потім прийшов заступник директора і викликав працівників поліції. Обвинувачений потерпілому ударів не наносив, а лише ОСОБА_8 і він бачив, що було два удари в потилицю;

-показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав, що працює заступником директора Монастирищенського професійного ліцею. У березні 2016 року, в обідню пору до нього зателефонував майстер виробничого навчання і повідомив, що невідома жінка повідомила, що відносно їх учнів за кутом училища, невідомі вчиняють протиправні дії. Він вийшов на вулицю Тутаївську, там був потерпілий, ОСОБА_19 , обвинувачений та ОСОБА_8 . Він попросив відпустити хлопців, так як їм необхідно йти на навчання. Між ними виник спір і він викликав працівників поліції. Вже в поліції він довідався з розповіді хлопців, що обвинувачений відбирав у потерпілого телефон та гроші;

-показаннями свідка ОСОБА_20 , який показав, що вони підійшли до хлопців, між ними виникла розмова, а потім спір. Події відбувалися біля ПТУ в м.Монастирище в березні 2016 року приблизно в обідню пору. Обвинувачений взяв у потерпілого телефон подивитися, тримав приблизно 30 секунд, а потім віддав назад. Потім він відійшов у сторону та розмовляв по телефону і бачив, що потерпілий ще раз давав обвинуваченому телефон, а той повертав. Потім він бачив, як потерпілий витягнув гаманець і обвинувачений з нього забрав гроші. Він не весь час спостерігав за подіями, які відбувалися з хлопцями, так як повертався до них спиною. Він не бачив, щоб обвинувачений наносив потерпілому удари. Він особисто наніс «під затильник» потерпілому та удар в груди ОСОБА_21 , але це було до того, як обвинувачений попросив у нього телефон і не пов`язано з відібранням телефону чи грошей;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідкою від 21.03.2016 року проведеного з участю потерпілого в присутності психолога, згідно яких потерпілий впізнав по фотознімках особу обвинуваченого;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.03.2016 року проведеного з участю потерпілого в присутності законного представника, згідно яких потерпілий на місці показав і розповів про події, які мали місце 18.03.2016 року: заволодіння обвинуваченим його телефоном і грішми;

- копією чеку від 13.01.2016 року про вартість викраденого телефону -2 328 грн 90 коп;

- довідкою про вартість стартового пакету «Київстар» станом на 18.03.2016 року 25 грн;

- даними висновку про перебування обвинуваченого станом на 18.03.2016 року на 14 год 05 хв в стані алкогольного сп`яніння;

-даними протоколу добровільної видачі від 18.03.2016 року обвинуваченим грошових купюр, якими він заволодів у потерпілого в сумі 49 грн;

-даними протоколу огляду предметів від 22.03.2016 року та постанови про визнання їх речовими доказами від 22.03.2016 року, згідно яких оглянуто мобільний телефон потерпілого та до нього гарантійний талон, фіскальний чек і поперову коробку, визнано ці речі речовими доказами;

-даними протоколу огляду предметів від 19.03.2016 року та постанови про визнання їх речовими доказами грошових купюр у сумі 49 грн;

- даними протоколу проведення слідчого експеременту від 26.03.2016 року проведеного з участю свідка ОСОБА_20 , згідно яких він на місці показав і розповів про події, які мали місце 18.03.2016 року: заволодіння обвинуваченим телефоном і грішми;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та довідкою від 21.03.2016 року проведеного з участю свідка ОСОБА_22 в присутності психолога, згідно яких він впізнав по фотознімках особу обвинуваченого;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.03.2016 року проведеного з участю свідка ОСОБА_22 в присутності психолога, згідно яких він на місці показав і розповів про події, які мали місце 18.03.2016 року: заволодіння обвинуваченим телефоном і грішми;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.03.2016 року проведеного з участю обвинуваченого, згідно яких він на місці показав і розповів про події, які мали місце 18.03.2016 року: заволодіння ним телефоном і грішми потерпілого.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого в частині, що він не мав наміру заволодівати мобільним телефоном потерпілого і повернув його, та вважає, що вони дані ним з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, так як спростовуються показаннями свідків та потерпілого, що він заволодів цим телефоном, попросив його розблокувати. Крім цього, свідок ОСОБА_23 та потерпілий підтвердили факт наявності в руках та кишені телефону у обвинуваченого, а показання свідка ОСОБА_13 цього факту не спростували, так як він не весь час спостерігав за діями обвинуваченого, ніхто з учасників не чинив йому опору, що свідчить про наявність у нього реальної можливості ним розпорядитися. Крім цього, час незаконного володіння майном та його вартість для кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч.1 ст.186 КК України значення немає.

Суд вважає, що показання учасників судового розгляду, що свідок ОСОБА_12 був присутнім при протиправних діях обвинуваченого, прийшов з ним, не можуть бути підставою для кваліфікації його дій як співучасника грабежу, так як в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження спільність його дій та умислу з обвинуваченим, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном. В ЄРДР зареєстровано факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому 18.03.2016 року і по даному факту проводиться розслідування. Суд розглядає кримінальне провадження (кримінальну справу) відповідно до ст. 337 КПК України лише в межах висунутого обвинувачення.

А тому, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, висунуте обвинувачення доведеним.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з характеру та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину, характеристики обвинуваченого, яка за місцем проживання є позитивною.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого, суд визнає наявність на утриманні малолітньої дитини, відшкодування завданого матеріального збитку, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи те, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, він частково визнає свою вину, з врахуванням обставини, що обтяжує призначення покарання, вчинив злочин по відношенню до неповнолітнього, а також у зв`язку з тим, що він раніше не судимий, із врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, позитивної характеристики, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і находить за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Суд, підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та підстав для застосування відносно призначеного покарання ст.ст.69,69-1 КК України, не вбачає.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілого підлягає до часткового задоволення і вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн, так як вважає, що має місце заподіяння йому моральної шкоди протиправними діями обвинуваченого, якими він позбавив потерпілого можливості користуватися своїм майном та він у зв`язку з цими подіями пережив хвилювання, і вважає, що такий розмір відшкодування відповідає глибині душевних страждань, які переніс потерпілий, вимогам розумності та справедливості, так як потерпілий не надав суду доказів, що обвинувачений наносив йому удари чи заподіяв іншу шкоду. У зв`язку з чим у задоволенні позову в іншій частині відмовити, в тому числі і щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,368,374 КПК України, суд

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на засудженого такі обов"язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з"являтися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 1 000 (одну тисячу) гривень.
У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.
Речові докази:
-мобільний телефон «Lenovo A 2010 DS Black», що під схоронну розписку передано власнику ОСОБА_5 , залишити у його власності, звільнивши його від схоронної розписки;
-гарантійний талон, фіскальний чек, паперова коробка до мобільного телефону білого кольору, які передані в камеру зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області, повернути власнику ОСОБА_5 ;
-грошові кошти на загальну суму 49 грн., що залишені при матеріалах кримінального провадження, передати власнику ОСОБА_5 .

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з дня проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1