Ухвала іменем україни 31 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі за участю прокурора засудженого захисникаОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000972

від 16 червня 2015 року за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимостей не мав.

За вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2015 року, залишеним без змін оскаржуваною ухвалою,

ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 3

ст. 309 КК України на строк 5 років, за ч. 1 ст. 317 КК України на строк

3 роки.

Відповідно до ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

Відповідно до вироку районного суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він організував і утримував місце для незаконного виготовлення психотропних речовин, а також незаконно виготовив, придбав і зберігав психотропну речовину у особливо великих розмірах без мети збуту.

Так, ОСОБА_6 у період із травня по 16 червня 2015 року, не маючи на те передбаченого законодавством дозволу, в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Геолог» у м. Прилуках за допомогою незаконно придбаних підручних засобів незаконно виготовив психотропний засіб амфетамін, який незаконно зберігав для власних потреб без мети збуту у паперовому згортку та скляній банці ємністю 250 мл.

Згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 16 червня 2015 року № 782 порошкоподібна речовина блідо-рожевого кольору, що знаходиться в паперовому згортку у скляній банці ємністю 250 мл, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, загальна маса якого в порошкоподібній речовині становить 19,191 г.

17 червня 2015 року в ході проведення обшуку зазначеного приміщення працівники міліції виявили й вилучили обладнання (дві ганчірки, пластикову пляшку з етикеткою «Вода питна», рідину з пластикової пляшки з етикеткою «Біола ісе теа», пластикову бочку з рідиною), на якому згідно з висновком експертизи від 31 липня 2015 року

№ 807, знаходилася порошкодібна речовина, яка містила у своєму складі психотропну речовину амфетамін загальною масою 2,99036 г.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про незаконність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції через істотні порушення кримінального процесуального закону і вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного унаслідок м`якості. Просить скасувати оскаржуване рішення і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала касаційну скаргу і просила її задовольнити, засудженого та захисника, які заперечували про задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Так, згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Доводи ж прокурора про несправедливість призначеного

ОСОБА_6 покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є безпідставними.
Як убачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання, які необхідно призначити ОСОБА_6 за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, урахував їх тяжкість, дані, що характеризують особу винного, обставини, що пом`якшують покарання засудженого, та відсутність обставин, які б його обтяжували.

Зокрема, суд узяв до уваги те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, за місцем проживання, попередньої роботи та за місцем проходження служби в армії характеризується позитивно, доглядає за хворим дідом, має намір продовжити подальше навчання в університеті.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд також взяв до уваги розмір вилученої у ОСОБА_6 психотропної речовини, що хоча і є великим, однак знаходиться ближче до нижчої межі таблиці та списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770.

На підставі наведених даних у їх сукупності районний суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому частин статей КК України, а також дійшов висновку, що до винного можна застосувати ст. 75 цього Кодексу і звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Апеляційний суд, оцінюючи правильність та справедливість призначеного ОСОБА_6 покарання та обґрунтованість рішення

про застосування ст. 75 КК України, урахувавши також такі обставини як те, що обвинувачений проживає в сім`ї, за станом здоров`я потребує постійної кваліфікованої медичної допомоги, а також, що від його шкідливих дій наслідків не настало, погодився з рішенням районного суду.
З урахуванням зазначених даних колегія суддів вважає призначене

ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі справедливим і таким, що відповідає вимогам ст. 65 цього Кодексу, а з огляду на вік засудженого, його позитивні характеристики, стан здоров`я та вчинення кримінальних правопорушень ним уперше застосування до нього положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням найефективніше сприятиме виправленню засудженого.
Крім того, аналогічні доводи щодо м`якості призначеного засудженому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України були наведені в апеляційній скарзі прокурора і перевірялися судом апеляційної інстанції, який визнав їх безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необґрунтованим чи сумнівним немає підстав.
Таким чином, з огляду на наведене підстав вважати покарання, призначене ОСОБА_6 із застосуванням ст. 75 КК України, несправедливим, у тому числі внаслідок м`якості, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення,

не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 09 листопада

2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення

й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3