АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/208/16 Справа № 711/5672/15-к Категорія: ч.3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, з неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

1) 11.07.2007 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. ст. 69, 187 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, звільненого 13.09.2007 р. на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області умовно-достроково на 1 рік 20 днів;

2) 03.12.2009 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч.3, 358 ч.1, 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, звільненого 15.02.2011 р. на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2011 р. умовно-достроково на 10 місяців 8 днів;

3) 20.11.2012 р. Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст. 263 ч.1, 185 ч.3, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.9.2014 р. невідбута частина покарання замінена на обмеження волі строком 1 рік 20 днів, звільненого з місць обмеження волі 26.03.2015 р. на підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 18.03.2015 р. умовно-достроково на 2 місяці 10 днів,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України, і призначено йому покарання у виді:

- за ч.2 ст. 185 КК України - обмеження волі строком 4 (чотири) роки;

- за ч.3 ст. 185 КК України - позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 місяців;

- за ч.1 ст. 263 КК України - позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 із застосуванням ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 8 місяців.

На підставі ст. 71 із застосуванням ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання у виді обмеження волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 листопада 2012 року остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців.

Зараховано у відбутий строк покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 22 травня 2015 року по 17 грудня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено без змін - тримання під вартою, до набрання вироку законної сили.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь:

- КП «Черкасиводоканал» - 2915 грн.96 коп.;
- ПАТ «Укртелеком» в особі Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» - 2383 грн. 90 коп.;
- ОСОБА_9 - 1180 грн.;
- ОСОБА_10 - 1100 грн.
Вирішено стягнути із засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 1811 грн. 46 коп..
Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він близько 19 години 13 квітня 2015 року переліз через паркан на територію біля будинку № 71 по пров. Веселий в м. Черкаси, звідки повторно таємно викрав чуже майно: п`ять металевих труб вартістю 100 грн. кожна, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на 500 грн..

Близько 01 години 21 квітня 2015 р., перебуваючи біля будинку № 91 по вул. Різдвяній в м. Черкаси, він повторно таємно викрав люк з колодязя кабельної каналізації, що належить ПАТ «Укртелеком», заподіявши шкоди на 795 грн..
Близько 19 год. 23 квітня 2015 р. він проник на територію дачної дільниці № 951 кооперативу «Хімік», що знаходиться по вул. Різдвяній в м. Черкаси, звідки повторно таємно викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_11 : 2 металеві плити, 3 шматки арматури, 4 патрубки, лопату, вила, металеві кутники 4 шт., відро, а всього на загальну суму 1000 грн., після цього завантажив викрадене в автомобіль таксі «Пежо-експерт» державний номерний знак НОМЕР_1 , однак при появі працівників міліції викрадене залишив і зник.
Також біля 03 години 29.04.2015 р. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на перехресті вул. Чіковані та Нечуя-Левицького в м. Черкаси, повторно таємно викрав кришку люка з оглядового колодязя, що належить КП «Черкасиводоканал», завдавши шкоди на 330 грн..
Продовжуючи вчиняти злочини, близько 19 години 02 травня 2015 року він проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав газову плиту «Електа» вартістю 1000 грн., 2 металеві кутники вартістю 50 грн. і 2 металеві труби вартістю 50 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_10 шкоди на 1100 грн..
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст. 185 КК України повторне таємне викрадення чужого майна.
Крім того, біля 17 год. 30.04.2015 р.ОСОБА_7 , проходячи біля дачних дільниць по вул. Різдвяній в м. Черкаси, у нежилому будинку незаконно придбав, а саме знайшов боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї 30 шт. патронів калібру 5,45 мм, корпус ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 і запал до гранати уніфікований підривник до ручних гранат УЗРГМ-2, які в сукупності є бойовим припасом (вибуховим пристроєм). Ці предмети він зберігав та періодично носив із собою без передбаченого законом дозволу, а в середині травня 2015 року заховав неподалік прийомного пункту металобрухту, розташованого в АДРЕСА_4 , які були виявлені та вилучені близько 10 год. 20 хв. 15.05.2015 року.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 придбав, носив та зберігав бойові припаси і вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, чим вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України.

Продовжуючи вчиняти злочини, близько 01 год. 12 травня 2015 року ОСОБА_7 шляхом пошкодження вікна проник до будинку АДРЕСА_5 , звідки повторно таємно викрав мангал вартістю 400 грн. і електроплиту «Термія» вартістю 380 грн., що належать потерпілій ОСОБА_9 ..
Він же близько 22 год. 16 травня 2015 року шляхом пошкодження навісного замка проник всередину будинку АДРЕСА_6 , звідки викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_12 : лопату, граблі, 2 сапи, 4 відра, два молотки, гайковий ключ, цвяхи, чайник та інші речі, а всього на суму 600 грн.
Зазначеними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинені повторно і поєднані з проникненням до житла.
Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій вказує, що вирок суду першої інстанції є незаконним в частині призначеного покарання, оскільки судом першої інстанції не враховано всіх пом`якшуючих обставин, призначено занадто суворе покарання і не враховано вимоги ч.5 ст. 72 КК України. Просить врахувати пом`якшуючі обставини та призначити менш суворе покарання, крім того врахувати вимоги ч.5 ст. 72 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, вважає що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляцію та вважає, що вона підлягає до задоволення, думку потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляції, та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені злочинів.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочинів обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України є вірною і ніким з учасників процесу неоспорюється.

По справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені: ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; ч.3 ст. 185 КК України таємне з проникненням до житла викрадення чужого майна, вчинене повторно; ч.1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових припасів і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на суворість призначеного покарання є необґрунтованими.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65, 66, 67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання не підлягає задоволенню, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції, вірно врахував, що вчинені ОСОБА_7 злочини є тяжкими та середньої тяжкості згідно з положеннями ст. 12 КК України, особу винного, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, негативно характеризується за місцем проживання. Крім того вірно враховано обставини, які пом`якшують його покарання, а саме сприяння правдивими показаннями під час досудового розслідування встановленню істинних обставин по більшості епізодів вчинених злочинів, про деякі з яких не було відомо правоохоронним органам. Враховано місцевим судом і рецидив злочинів, тому що він раніше судимий за ст. 263, 358 КК України.

Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі. А тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню. Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів і призначено в межах санкцій ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.

Враховуючи наведене, вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2015 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тому, на думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України , врахувавши те, що у відповідності до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2016 року, зараховано у відбутий строк покарання термін тримання ОСОБА_7 під вартою з 22 травня 2015 року по 17 грудня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тобто, на думку колегії судді, обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18 грудня 2015 року по 16 лютого 2016 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 18 грудня 2015 року по 16 лютого 2016 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий :

Судді :