АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1470/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 644/2957/16-к
Категорія: ст.ст. 537, 539 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційними скаргами прокурора та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.05.2015 року, за ст. ст. 286 ч.2, 71 КК України, з підстав процесуальної неможливості вирішення зазначеного питання Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. в обґрунтування своєї апеляційної вимоги апелянт вказує на те, що висновки суду, що зазначенні в оскаржуваному судовому рішенні, є необґрунтованими, оскільки вирішення питань на підставі статей 537, 539 КПК України повинно вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто при судовому розгляді повинні виконуватися вимоги ч. 3 та 4 ст. 539 КПК України.
В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу районного суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким застосувати норми ч.5 ст.72 КК України, та зарахувати у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, тобто з 14 січня 2010 року по 12 червня 2010 року, а також з 30 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора щодо необхідності скасування ухвали суду, внаслідок допущених судом істотних порушень КПК України, а також думку засудженого, який стверджував, що звернувся з клопотанням до належного суду, тобто за місцем відбування покарання, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та засудженого підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Мотивувальна частина оскаржуваної ухвали містить відомості про те, що засуджений викликався в судове засідання, але не з`явився та не надав заяву з проханням розглядати клопотання у його відсутність, внаслідок чого судовий розгляд відбувся за відсутності ОСОБА_7 . Натомість матеріали судового провадження містять лише письмове повідомлення ( арк. 4), направлене судом на ім`я ОСОБА_7 за місцем відбування покарання. Відомості про час та дату вручення цього повідомлення ОСОБА_7 особисто - відсутні. При цьому належить врахувати, що ОСОБА_7 засуджено до позбавлення волі і це покарання він відбуває в умовах ізоляції від суспільства, а тому не має можливості щодо вільного пересування за межами ХВК № 43, а питання про проведення судового засідання в режимі відео конференції взагалі судом не вирішувалося. Разом з цім засуджений, що звернувся з клопотанням до суду за місцем відбування покарання, згідно ч. 3 ст. 21 КПК України, має право на участь в судовому розгляді будь-якої інстанції. Суд першої інстанції розглянув клопотання на підставі норм ст. 539 КПК України, але без участі засудженого, думка якого з приводу цього питання не була з`ясована, а суд не звернув увагу на необхідність виконання вимог ч.ч. 3-4 вказаної статті. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних процесуальних порушень, допущених під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, тобто проведення судового розгляду без участі засудженого, що згідно з нормами ч.1 ст. 412 КПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали. На наявність вказаних порушень КПК України, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, слушно посилалися прокурор та засуджений у своїх поясненнях, які вони надавали при апеляційному розгляді.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, доступу до правосуддя, тобто права на участь в судовому розгляді будь-якої інстанції та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкова вимога до судового рішення у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.
Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Вирішуючи питання про подальший рух провадження після скасування судового рішення, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 21, ст. 370 КПК України щодо дотримання загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 14 ч.1 ст.7 КПК України - верховенство права, законність, доступу до правосуддя, тобто права на участь в судовому розгляді будь-якої інстанції та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.
Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуване рішення належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції .

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на зміст роз`яснень, наданих ВССУ у листі (вих. №223 20/0/4 16 від 11.01.2016 року), з приводу розгляду клопотань щодо застосування норм Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Керуючись ст.ст. 404; 405; 407 ч. 1 п. 6; 412 ч. 1 ; 418; 419 та ч.6 ст.9 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_4