Дата документу 29.12.2015
Справа № 334/3757/13-к
Провадження № 1-в/334/232/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі заяву заставодавця ОСОБА_4 про повернення застави по кримінальному провадженню щодо засудженого ОСОБА_5 та заяву потерпілої ОСОБА_6 про звернення застави для виконання вироку в частині майнових стягнень чи в доход держави,

в с т а н о в и в:

Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.03.15р. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були визнані винними та засуджені за ст. 190 ч.2 КК України кожний до 2 років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироку законної сили залишено заставу.

Задоволені цивільні позови потерпілих.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.07.15р. зазначений вирок суду від 16.03.15р. щодо засуджених в частині призначеного їм покарання змінено. На підставі ЗУ « Про амністію у 2014р.» від 8.04.14р., а саме положень ст. 9 та п. "в" ст. 1 щодо ОСОБА_5 і положень ст. 9 та п. «е» ст. 1 щодо ОСОБА_7 , - звільнено засуджених від відбування покарання у вигляді позбавлення волі. В решті вирок суду залишено без змін.

Зазначений вирок набрав законної сили.

Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_8 в ході досудового слідства підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_9 12.04.13р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави кожним в сумі 68820 грн. та звільнення з-під варти під заставу.

Згідно квитанції 395627671 від 15.04.2013р. заставодавцем ОСОБА_10 було внесено заставу за підозрюваного ОСОБА_5 на депозитний рахунок 0607 відкритий у ГУДКСУ у Запорізькій області, ЕДРПОУ 26316700, заставодавцем ОСОБА_11 внесено заставу за ОСОБА_7 .

Заставодавець ОСОБА_10 звернувся в суд з заявою про повернення йому застави в сумі 68820 грн., відповідно до вимог п.11 ст. 182 КПК України, оскільки в ході розгляду справи не вирішувалося питання про звернення застави в дохід держави, т.я. ОСОБА_5 ніяких порушень не допускав та запобіжний захід після набрання вироком законної сили припинив свою дію.

В судовому засіданні заставодавець ОСОБА_10 підтримав свою заяву про повернення внесеної ним застави.

Заперечував проти заяви потерпілої ОСОБА_12 щодо звернення внесеної ним застави на виконання вироку в частині майнових стягнень та звернення застави в доход держави.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти повернення застави заставодавцю ОСОБА_10 , оскільки в ході розгляду справи не вирішувалося питання щодо зміни запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, вирок по справі набрав законної сили та запобіжний захід припинив свою дію, заставодавці не надали своєї згоди на звернення застави для відшкодування шкоди потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_12 заперечує проти заяви заставодавця, звернулася до суду з заявою про звернення застави, внесену за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , на виконання вироку в частині майнових стягнень, а саме на користь потерпілих для відшкодування їм спричиненої шкоди.

В разі відсутності згоди заставодавців на це, просить звернути заставу в дохід держави, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ухилялися від слідчих дій в ході досудового слідства , не з`являлися до суду без поважних причин, давали неправдиві покази.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву заставодавця про повернення йому застави, оскільки він не ухилявся від слідства та суду і питання про заміну йому запобіжного заходу на більш суворий за якісь порушення в ході розгляду справи не розглядалося.

Вирок відносно нього набрав законної сили та припинилася дія запобіжного заходу.

Заставодавці не давали своєї згоди на звернення застави для відшкодування шкоди потерпілим по справі.

Заставодавець ОСОБА_11 та засуджена ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені.

Розглянувши матеріали заяви та кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява заставодавця ОСОБА_10 підлягає задоволенню , а заява потерпілої ОСОБА_12 про звернення застави для виконання вироку в частині майнових стягнень чи звернення застав в дохід держави не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням прокурора, засудженого, захисником, органу або установи виконання покарання, а також інших осіб у випадках, встановлених законом.

Частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМ України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, набрання вироком законної сили, закриття провадження по справі.

Згідно ст.. 182 ч.11 КПК України застава, що не була звернута в дохід держави , повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

При цьому, тільки застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути звернута для виконання вироку в частині майнових стягнень.

Застава, внесена заставодовцем, може бути звернута на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Вирок суду від 16.03.15р. відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 набрав законної сили 28.07.15р. та ухвала про обрання запобіжного заходу закінчила свою дію.

Вході розгляду справи, питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалося, оскільки обвинувачені не допускали порушень своїх забов`язань, не заявлялися клопотання про зміну їм запобіжного заходу на більш суворий, вони не перебували у розшуку, не підлягали примусовому приводу.

Оскільки застава не була звернута в дохід держави, вона підлягає поверненю заставодавцю.

Застави не вносилася підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , заставодавці також не давали своєї згоди на звернення застави для відшкодування шкоди потерпілим, а тому не можуть бути звернуті на виконання вироку в частині майнових стягнень.

За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити заяву заставодавця ОСОБА_10 про повернення йому внесеної застави за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_5 .

В задоволені заяви потерпілої ОСОБА_12 про звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень чи в дохід держави - відмовити.

Керуючись ст.ст. 182, 203, 539 КПК України,

у х в а л и в :

Повернути ОСОБА_13 , ІПН - НОМЕР_1 на р/р № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305290, , картковий рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 68820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн., внесені по квитанції № 395627671 від 15.04.2013р. заставодавцем ОСОБА_10 , які було внесено як заставу за підозрюваного ОСОБА_5 на депозитний рахунок № НОМЕР_4 , відкритий у ГУДКСУ у Запорізькій області, ЕДРПОУ 26316700, призначення платежу застава за підозрюваного ОСОБА_5 , провадження по справі № 1-кс/334/579/2013, ЄУН 334/3185/13-к.

В задоволені заяви потерпілої ОСОБА_12 про звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень чи в дохід держави - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1