Провадження № 11-кп/792/322/16
Категорія: ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000627 від 09 серпня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2016 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2016 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Плужне Ізяславського району, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, не працює, судимий:

- Бродівським районним судом Львівської області від 07 жовтня 2014 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.69, 70 КК України на 6 місяців позбавлення волі;

визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 1 року позбавлення волі;

- ч.1 ст.115 КК України з призначенням покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати ОСОБА_7 з 17 лютого 2016 року, зараховано в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 27 вересня 2015 року по 16 лютого 2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Судом вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, близько 14 години 08 серпня 2015 року ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні Центральної районної бібліотеки, що по провул. Вовчогорянському, 3 у смт Чорний Острів Хмельницького району зі столу бібліотекаря таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Sumsung» моделі «Wave Y» вартістю 2 000 грн., в чохлі вартістю 100 грн., з карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., а всього майна потерпілої загальною вартістю 2 125 грн., яким розпорядився на власний розсуд.

27 вересня 2015 року близько 15 години 15 хвилин ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території стадіону (футбольного поля) по вул. Парковій у смт Чорний Острів Хмельницького району. Під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, ОСОБА_7 з метою вбивства, господарським молотком з металевою ударною частиною, умисно, з прикладанням фізичної сили завдав ОСОБА_11 один удар в область правого плеча, один удар в область правої кисті та шість ударів в тім`яну, скроневу, потиличну та лобну ділянку голови, заподіявши тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17 годині 45 хвилин у реанімаційному відділенні Хмельницької обласної лікарні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив вирок суду змінити, пом`якшивши призначене обвинуваченому покарання

Зазначав, що ОСОБА_7 є людиною молодого віку, сиротою, інвалідом (фізично глухонімим) з дитинства, виховувався в інтернатах, був позбавлений батьківського піклування, хворіє на розумову відсталість з поведінковими розладами, однак судом ці обставини не були визнані такими, що пом`якшують покарання та не враховані при його призначенні.

Крім того, на переконання апелянта, також не відповідає дійсності висновок суду про те, що ОСОБА_7 не розкаявся у скоєному, оскільки обвинувачений визнав заподіяння ударів потерпілому, але через перебування у стані алкогольного сп`яніння не пам`ятав механізму їх заподіяння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній мотивів про пом`якшення покарання; думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, та умисному вбивстві відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими, підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів і в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 КК України.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ним злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.

Так, судом ураховано, що ОСОБА_7 є сиротою, людиною молодого віку, інвалідом з дитинства, фізично глухонімий, виховувався в інтернатах, був позбавлений батьківської уваги та піклування. Хворіє на легку розумову відсталість з поведінковими розладами, проте є осудним.

Один зі злочинів (крадіжку) ОСОБА_7 вчинив у неповнолітньому віці, що судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом ураховано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, злочин вчинив через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, вчинений ним у повнолітньому віці злочин є особливо тяжким, у якому він фактично не розкаявся. Зважаючи на викладене, суд дійшов вмотивованого висновку про можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.1 ст.115 КК України без застосування положень ст.69 КК України.

Таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На переконання колегії суддів, наведена в апеляційній скарзі захисника пом`якшуюча покарання обставина щире каяття, не знайшла свого підтвердження.

Інші обставини, які характеризували особу винного: сирота, людина молодого віку, інвалід з дитинства, фізично глухонімий, виховувався в інтернатах, був позбавлений батьківської уваги та піклування, були належним чином ураховані при призначенні покарання і не давали підстав для пом`якшення призначеного йому покарання, у т.ч. і застосування ст.69 КК України.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення більш м`якого покарання є непереконливими і на увагу не заслуговують.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 17 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в його інтересах без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) у строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 27 вересня 2015 року по 26 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2