11-сс/775/208/2016(м)
241/1442/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника юридичної особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000595 від 18 вересня 2014 року, за апеляційною скаргою представника ТОВ СП «Тітан» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 26 липня 2016 року про задоволення клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000595 від 18 вересня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що на підставі розпорядження Першотравневої РДА № 339 від 23.07.2012 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_9 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів на території Бердянської сільської ради.

01.05.2013 ОСОБА_9 не маючи повноважень щодо користування земельними ділянками загальною площею 448,1756 га, (землі сільськогосподарського призначення, розташовані за межами населених пунктів на території Бердянської сільради, на які розпорядженням розпорядження Першотравневої РДА № 339 від 23.07.2012 було надано дозвіл на розробку проекту відведення), склав договір суборенди, який ніде не зареєстрував та передав вищевказану земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Тітан» в суборенду.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, але така інформація щодо прав власності та прав користування відсутня.

19.07.2016 року з участю державного інспектора сільської господарської служби в Донецькій області ОСОБА_10 , землевпорядника ФОП ОСОБА_11 , головним агрономом ТОВ СП «ТІТАН» ОСОБА_12 проведено огляд земельних ділянок розташованих на території Бердянської сільської ради Першотравневого району Донецької області за межами населених пунктів (земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:000:2388, :06:000:1013, :06:000:1012, :06:000:1009, :06:000:1010) При проведені огляду встановлено загальна площа пашні та культура зернових (пшениця озима), яка засіяна на вказаних полях та згідно пояснень головного агронома ТОВ «ТІТАН» ОСОБА_12 обробляється їх підприємством.

20.07.2016 службою супроводу, а також на телефон CALL отримано оперативну інформацію, що зі земельної ділянки, розташованої поблизу населеного пункту с. Радянська Україна, проводяться сільско-господарські роботи збір врожаю.

20.07.2016 року о 20.20 годині розпочато проведення огляду місця події, а саме земельної ділянки, розташованої на території Бердянської сільської ради Першотравневого району Донецької області за межами населених пунктів, яка згідно картографічних даних має кадастровий номер :07:000:2388. Під час огляду зафіксовано, що на полі проводиться збір врожаю зерно пшениці під керівництвом головного агронома ОСОБА_12 . На момент проведення огляду на полі знаходилися комбайни, колісний трактор, причеп до трактора, вантажний самоскид. При зважуванні зерна пшениці, яке знаходиться в транспорті встановлено, що в причепі до трактора знаходиться зерно загальною вагою - 6900 кг, а в вантажному самоскиді 6300 кг. Вилучений врожай зернових загальною вагою 13200 кг спрямовано на відповідальне зберігання до ПП «МВВС», за адресою: смт Мангуш, провулок Степной 5а. Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч.1 ст.197-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 26 липня 2016 року клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 задоволено та накладено арешт на вилучений під час проведення огляду 20.07.2016 року врожай зернових загальною вагою 13200 кг, який зібрано з земельної ділянки :07:000:2388 інформація щодо прав власності та прав користування якої відсутня та спрямовано на зберігання до ПП «МВВС», за адресою: смт Мангуш, провулок Степной 5а з метою забезпечення збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представника ТОВ СП «Тітан» ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, оскільки порушено їх право власності та принцип змагальності сторін, а саме слідчим суддею не встановлено достатньо підстав для накладення арешту. Жоден з представників ТОВ СП «Тітан» не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню, нікого не повідомлено про підозру, а тому безпідставно накладено арешт на майно особи, яка не є підозрюваною чи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ТОВ СП «Тітан» на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Даний арешт майна був здійснений з метою збереження речових доказів. У такому випадку, згідно вимогам ст.170 ч.3 КПК України, арешт може бути накладений на майно будь якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України. Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що арешт безпідставно накладений на майно особи яка не є обвинуваченим чи підозрюваним, суперечить вказаним вимогам.

Між тим, згідно вимогам ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, суд повинен враховувати як правову підставу для арешту майна, так й можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається за такою підставою.

Розслідування проводиться за ч.1 ст.197 КПК України, яка передбачає відповідальність за самовільне заняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Між тим, в матеріалах провадження немає ніяких даних про те, хто є власником земельної ділянки й якої значної шкоди йому завдано. Під час розгляду даного провадження в апеляційній інстанції прокурор пояснив, що шкода полягає у несплаті орендної плати за землю. Але з наданих матеріалів вбачається, що посадові особи ТОВ СП «Тітан» використовували земельні ділянки на підставі договору суборенди з ОСОБА_9 . Тобто, плату за оренду повинен сплатити орендар, а в даному випадку арешт накладено на майно суборендаря. З інших підстав арешт майна не накладався.

Крім того, колегія суддів вважає, що в арешті вказаного зерна, як речового доказу, немає необхідності, оскільки речовий доказ забезпечує збереження на собі слідів правопорушення, а в даному випадку це зерно не зберігає на собі слідів злочину які можуть бути втрачені, внаслідок певних обставин, а є лише підтвердженням його кількості.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, як такого, що не ґрунтується на вимогах закону необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,170-173,404,407,418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТОВ СП «Тітан» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду Донецької області від 26 липня 2016 року про накладення арешту на вилучений під час проведення огляду 20.07.2016 року врожай зернових загальною вагою 13200 кг, який зібрано з земельної ділянки :07:000:2388 інформація щодо прав власності та прав користування якої відсутня та спрямовано на зберігання до ПП «МВВС», за адресою: смт Мангуш, провулок Степной 5а з метою забезпечення збереження речових доказів - скасувати.

Відмовити старшому слідчому СВ Маріупольского ВП ГУНП В донецькій області ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучений під час проведення огляду 20.07.2016 року врожай зернових загальною вагою 13200 кг, який зібрано з земельної ділянки :07:000:2388 інформація щодо прав власності та прав користування якої відсутня та спрямовано на зберігання до ПП «МВВС», за адресою: смт Мангуш, провулок Степной 5-а з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області