Провадження № 11-сс/795/408/2016 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2016 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 листопада 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0001797, за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

представника власника майна адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Даною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, зокрема автомобіль марки „Камаз, д.н.з. НОМЕР_1 , модель 5320, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 вересня 2016 року в рамках кримінального провадження № 0001797 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_10 .

Підставою такого рішення для суду першої інстанції стало те, що вказаний автомобіль є знаряддям злочину і досудовим слідством на даний час не встановлено, хто саме здійснив його переробку, тобто замаскував під зерновоз, перевозячи на ньому нафту, тому в разі повернення автомобіля власник може знищити ознаки переробки, що ускладнить проведення необхідних слідчих дій, в тому числі і можливої експертизи.

Не погоджуючись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, задовольнити її, скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити його клопотання про скасування арешту на автомобіль, оскільки він є власністю ОСОБА_7 , який є добросовісним набувачем даного транспортного засобу і накладеним арештом порушується його право на речове майно. Вказує, що наразі у даному кримінальному провадженні відсутні потерпілий, цивільний позивач, а тому арешт автомобіля вважає незаконним.

Заслухавши доповідь судді; думку адвоката ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити її з викладених підстав; прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що остання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Виходячи із положень ст. 309 КПК України ухвали слідчого судді щодо відмови у скасуванні арешту майна не оскаржуються в апеляційному порядку, однак слідчим суддею у прийнятому рішенні про відмову у скасуванні арешту на автомобіль марки „Камаз, д.н.з. НОМЕР_1 зазначено порядок та строк його оскарження. Тому з метою уникнення порушення принципу доступу до правосуддя, відкрито апеляційне провадження.

З матеріалів вбачається, що в провадженні Прилуцького ВП ГУНП знаходиться кримінальне провадження № 0001797 з попередньою кваліфікацією злочину за ч. 1 ст. 185 України за фактом вчинення ОСОБА_10 17 вересня 2016 року крадіжки нафти, яку він перевіз за допомогою замаскованого під зерновоз автомобіля «КАМАЗ» на орендовану ним територію в АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим Прилуцького ВП ГУНП 18 вересня 2016 року, із зазначеної ділянки було вилучено майно, зокрема автомобіль «КАМАЗ».

В подальшому, на підставі клопотання начальника СВ Прилуцького ВП ГУНП України в Чернігівській області ухвалою слідчого судді від 20 вересня 2016 на вилучене майно, зокрема, автомобіль «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 було накладено арешт.

Як у суді першої інстанції, так і в засіданні апеляційного суду апелянт не надав доказів того, що вказаний автомобіль належить на праві власності саме його довірителю, тобто ОСОБА_7 .

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у скасуванні арешту, накладеного судовим рішенням, оскільки особа, яка подала клопотання про його скасування не довела, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 303, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, автомобіля „КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , моделі 5320 який був накладений ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 20 вересня 2016 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3