Провадження по справі 1-кп/521/744/16
У Х В А Л А
02 вересня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

01 вересня 2016 року представник потерпілого ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення цивільного позову, заявленого потерпілим у кримінальному провадженні, шляхом накладення арешту на автомобіль ВMV 320D, зареєстрований у Республіці Болгарія, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . При цьому заявник просить заборонити експлуатацію автомобіля будь-якими особами; заборонити автомобілю залишати територію України; заборонити титульному власнику, громадянину Республіки Болгарія ОСОБА_6 та уповноваженим ним особам розпоряджатися автомобілем; передати його на зберігання потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст. 171 КПК України цивільний позивач має паво має право звернутися до суду з клопотанням про арешт майна.

Частиною 1 ст. 333 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, встановлених розділом ІV КПК України.

Положеннями ч. 1 т. 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду. Неприбуття в судове засідання прокурора, обвинуваченого, потерпілого не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні представник потерпілого підтримав заявлене клопотання, захисник заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши думку сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Потерпілий ОСОБА_7 у рамках кримінального провадження звернувся до суду з позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальної і моральної шкоди, спричинених злочином, на загальну суму 472 692,01 грн. Позовні вимоги обґрунтовані потерпілим в судовому засіданні.

Крім того у кримінальному провадженні до обвинуваченого заявлені позови прокурором про стягнення витрат на лікування потерпілого в сумі 8460,62 грн. та цивільним позивачем ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди на суму 20 000 грн.

Під час досудового розслідування заходи до забезпечення цивільного позову не застосовувалися, арешт на майно ОСОБА_5 не накладався.

Обвинувачений не приймав заходів до відшкодування шкоди потерпілому, не має майна, за рахунок якого можна задовольнити цивільні позови. В судовому засіданні пояснив, що не працює, але має намір відшукати роботу і поступово виплачувати цивільним позивачам компенсацію спричиненої шкоди із заробітку, який може отримати в майбутньому.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину під час керування автомобілем ВMV 320D, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . При цьому в матеріалах справи мається копія свідоцтва про реєстрацію автомобіля у Республіці Болгарія на ім`я ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 24 жовтня 2015 року зазначений автомобіль був визнаний речовим доказом та переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обвинувачений в судовому засіданні під час судового розгляду кримінального провадження пояснив, що автомобіль належить йому, він купив його у республіці Болгарія і ввіз в Україну за кілька днів до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не встиг оформити необхідні документи і зареєструвати автомобіль на своє ім`я. Також пояснив, що втратив всі документи щодо автомобіля, а слідчий фактично передав автомобіль не йому, а його батькові, оскільки сам він в той час перебував на стаціонарному лікуванні після ДТП. Йому відомо, що автомобіль нібито вивезений за межі України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Заявлений потерпілим розмір матеріальної і моральної шкоди співрозмірний з вартістю майна, щодо якого заявлене клопотання.

За відсутності у розпорядженні суду доказів щодо дійсного власника автомобіля, щодо якого заявлене клопотання по арешт, пояснення обвинуваченого в судовому засіданні дають суду підстави вважати його власником цього автомобіля.

При цьому, не дивлячись на визнання автомобіля речовим доказом і передачу його на зберігання обвинуваченому, автомобіль зник і на даний час його місцезнаходження невідомо.

В даному випадку обмеження обвинуваченого права власності буде відповідати завданням кримінального провадження щодо забезпечення права потерпілого на компенсацію спричиненої злочином шкоди.

Враховуючи, що обвинувачений не вжив заходів для збереження речового доказу у кримінальному провадженні, на який має бути накладено арешт, суд вважає за слушні доводи представника потерпілого про доцільність передачі автомобіля на зберігання потерпілому.

З огляду на викладені обставини суд вважає клопотання про накладення арешту на автомобіль таким, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 173, 333, 350 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ВMV 320D, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації Республіка Болгарія, шляхом заборони розпоряджатися і користуватися цим майном, а також залишати територію України.

Майно, на яке накладено арешт, передати на зберігання потерпілому ОСОБА_7 .

У задоволені інших викладених у клопотанні вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1