Деражнянський районний суд Хмельницької області

Справа № 673/1288/16-к
Провадження № 1-кп/673/89/16 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 р.м.Деражня
Деражнянський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , зареєстрованого у в АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонера, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
05.09.2016 року, біля 19 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , прийняв рішення про викрадення зарибку із ставка за межами населеного пункту с.Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, та з цією метою домовився про своє перевезення до місця вчинення злочину із ОСОБА_6 на автомобілі останнього.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливою метою, проїхав на автомобілі ЗАЗ 968 М спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яких в подальшому ввів в оману про законність своїх дій, до вказаного вище ставка на західній околиці с. Новосілка Деражнянського району, який перебуває у суборенді ОСОБА_4 , де шляхом вичерпування відром із водою намагався таємно викрасити 63 кілограми зарибку риби породи «короп», розмірами від 2 до 10 см вагою до 50 грамів, загальною вартістю 40 гривень за 1 кілограм, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2 520 гривень,
проте, з причин, що не залежали від волі самого обвинуваченого, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення кримінального правопорушення був виявлений очевидцями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Таким чином, органами досудового розслідування ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), а 30.09.2016 року обвинувальний акт, після підписання сторонами угоди про примирення від 29.09.2016 року під час досудового розслідування, із згаданою угодою було невідкладно надіслано до суду.
У підготовчому судовому засіданні, в якому проводився розгляд щодо угоди з обов`язковою участю її сторін, потерпілий ОСОБА_4 заявив клопотання про затвердження укладеної 29.09.2016 року між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, угоди про примирення та просив суд її затвердити.
Разом з тим, потерпілий підтвердив суду, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, пояснив, що завдана йому злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована повністю і претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має, тому просив призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Так, перевіряючи угоду від 29.09.2016 року на відповідність вимогам чинного КПК України, суд встановив, що відповідно до неї потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення ОСОБА_5 та його правової кваліфікації за ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, щодо розміру завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 2 520 грн., відшкодування обвинуваченим нанесеної матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, зобов`язання обвинуваченого вибачитись перед потерпілим за вчинення протиправних дій під час розгляду справи в суді, а також щодо узгодженого покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів, тобто, в сумі 850 гривень, згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про примирення, а також інших істотних для відповідного кримінального провадження обставин.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено та повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду та визнав фактичні обставини справи встановлені слідством.
Разом з тим, обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинені якого його обвинувачують, а він право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Крім того, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угод про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер кожного обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, тому просив угоду про примирення затвердити та призначити йому узгоджене сторонами покарання.
Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди про примирення дотримані всі вимоги і правила, встановлені чинними КПК України та КК України, просив долучити до обвинувального акту матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого, а саму угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Заслухавши думку прокурора, сторони угоди, перевіривши умови укладання угоди, відповідність її змісту вимогам чинного кримінального процесуального законодавства України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного та потерпілого повне розуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили б їх погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з наступних підстав.
Так, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 - 475 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до правил ст.ст. 468 та 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Так, суд погоджується з викладеною в угоді правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки обвинувачений з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, який згідно положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, суд визнає доведеною.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує умови угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на «Д» обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю фактичного проживання характеризується виключно позитивно, як добропорядний громадянин та сім`янин, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, одружений, є пенсіонером, депутатом не являється.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються повне визнання ним вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Таким чином, суд, діючи в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження та відповідної перевірки матеріалів самої кримінальної справи переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Крім того, суд дійшов висновку, що умови угоди про примирення відповідають вимогам чинного кримінально-процесуального законодавста України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Водночас, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним, і сторони дійсно примирились, взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання, а матеріальна шкода не потребує відшкодування, оскільки викрадений зарибок в ході досудового розслідування в повному об`ємі був переданий потерпілому.
Вирішуючи юридичну долю речових доказів по справі, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «ЗАЗ 968М» д.н.з НОМЕР_1 належить повернутий власнику ОСОБА_6 , а викрадений зарибок вагою 63 кг його власнику потерпілому ОСОБА_4 . Разом з тим, дві пластикові ємкості об`ємом по 40 л., алюмінієвий бідон ємністю 40 л., пластикову ємність об`ємом 40 л., гумові чоботи та штани загальновійськового захисного комплекту, на думку суду, підлягають конфіскації в доход держави, як знаряддя вчинення злочину.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що угоду про примирення від 29.09.2016 року укладену сторонами обвинувачення та захисту в даному кримінальному провадженні належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, як необхідну та достатню для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. п. 1 ч. 100, 314, 368, 370, 374, 375, 471, 474 та 475 КПК України, суд, -
Угоду про примирення від 29.09.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , затвердити.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази по справі: автомобіль марки «ЗАЗ 968М» д.н.з НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_6 ; викрадений зарибок вагою 63 кг повернути власнику потерпілому ОСОБА_4 ; дві пластикові ємкості об`ємом по 40 л., алюмінієвий бідон ємністю 40 л., пластикову ємність об`ємом 40 л., гумові чоботи та штани загальновійськового захисного комплекту конфіскувати в доход держави.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим і підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя Деражнянського
районного суду ОСОБА_1