Справа № 713/3621/12
Провадження № 1/309/19/14
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Хустського районного суду від 23.10.2012 року за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_5 25.06.2012 року приблизно о 12 год. 30 хв. знаходячись в лісі на березі річки Хустець в с. Поляна, Хустського району, маючи намір на крадіжку чужого майна, підійшов до жіночої сумочки громадянки ОСОБА_6 , яку остання залишила на березі, а сама зайшла у воду умиватись, відкрив її, звідки таємно викрав гаманець червоного кольору, вартістю 20 грн. в якому знаходились гроші в сумі 140 грн., чим спричинив громадянці ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 160 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. В порядку ст. 299 КПК України просив суд розглядати справу без допиту свідків та дослідження матеріалів кримінальної справи що стосуються доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому діяння за ст. 185 ч.2 КК України, з обсягом обвинувачення по даній справі повністю згідний.

Виходячи з підстав зазначених в ст. 299 КПК України, та беручи до уваги прохання підсудного, переконавшись у добровільності та істинності позицій підсудного суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , суду пояснив, що 25.06.2012 року, знаходячись в лісі на березі річки Хустець в с. Поляна, таємно викрав гаманець червоного кольору, в якому знаходились гроші в сумі 140 грн. від громадянки ОСОБА_6 . За свій вчинок щиро розкаюється і зрозумів неправомірність своєї поведінки. Просить пробачення від потерпілої за свій вчинок. Просить суд врахувати його сімейні обставини та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. За свій вчинок щиро кається і обіцяє подібного не робити.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій зазначили, що жодних претензій до підсудного не мають.

З характеристики на підсудного по місцю проживання вбачається, що він характеризується посередньо, (а. с. 55).

За даними ВОІ ГУМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 значиться як особа, що раніше притягалася до кримінальної відповідальності. ( а.с.54).

З огляду на встановлене, оцінивши в сукупності здобуті в судовому засіданні докази по справі, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. Зокрема визнанням повністю своєї вини підсудним, та наявними матеріалами кримінальної справи, обсяг обвинувачення по якій визнав підсудний.

Дії підсудного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 2 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обираючи підсудному покарання суд враховує обставини які його пом`якшують підсудний свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, тобто застосувати ст. 75 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 23.10.2012 року засуджений за ст.185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, рік із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Беручи до уваги наведене, покарання ОСОБА_5 слід призначати за правилами ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання покарання визначеного за попереднім вироком з покаранням визначеним судом за даний злочин.

Цивільного позову по справі потерпілим не заявлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 323,324. КПК України, суд
З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання за даний злочин у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднати до призначеного покарання ОСОБА_5 , покарання визначене вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 23.10.2012 року у вигляді одного року позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає для в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на них обов`язки.

Покласти на засудженого обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Речовий доказ грошові кошти в сумі 87 гривень повернути їх власнику потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1