Провадження №1-в/639/30/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого востаннє вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.08.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

в с т а н о в и в :
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України Про амністію у 2014 році.
Прокурор в судовому засіданні проти вимог клопотання ОСОБА_4 заперечував.
Від представника Харківської установи виконання покарань №27 надійшла заява, в якій вона просила клопотання розглядати без її участі, а тому, з огляду на положення, ч. 4 ст. 539 КПК України, судовий розгляд проводився за її відсутності.
Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого ОСОБА_4 , його захисника, які просили клопотання задовольнити, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до такого.
19 квітня 2014 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2014 році».

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим: 1) 15.08.2006 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки; 2) 23.07.2007 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.06.2008 року умовно достроково на невідбутий строк покарання 8 місяців 29 днів; 3) 24.11.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 до 1 року обмеження волі; 4) 12.07.2011 року Жовтневим районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений 21.12.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 4 дні; 5) 19.07.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст. 71, ст.72 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі; 6) 03.09.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 7) 03.03.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2014 року звільнений від відбування покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2014 року покарання на підставі ст.1 Закону України « Про амністію у 2014 році»; 8) 24.02.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, засуджений востаннє вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.08.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Останній вирок набрав законної сили 02.02.2016 року.
З вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.08.2015 року вбачається, що злочини, передбачені ч.2 ст. 185 КК України, які є умисними, були скоєні ОСОБА_4 у період з серпня 2014 по січень 2015 року, тобто після набрання чинності Законом України Про амністію у 2014 році.
За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Аналогічні положення містить стаття 12 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Крім того, судовим розглядом встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2014 року на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років булозастосовано амністію або помилування незалежно від зняття чипогашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.
Таким чином, з огляду на те, що стосовно ОСОБА_4 09.07.2014 року було застосовано амністію та він знову вчинив умисні злочини, а також, що відповідні злочинибули вчиненні ним після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», він не є суб`єктом зазначеного Закону, у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_4 щодо застосування до нього його положень не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1