Справа № 381/1108/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/277/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 16.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

цивільного позивача ОСОБА_7

представника цивільного позивача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за апеляційною скаргою представника цивільного позивача ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу Фастівського районного суду Київської області від 14 січня 2016 року, якою клопотання ОСОБА_7 про вирішення питання про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Своє рішення суд мотивував тим, що 17 вересня 2015 року до суду звернувся ОСОБА_7 з клопотанням про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2014 року, мотивуючи тим, що на даний час засудженим ОСОБА_9 не відшкодовано присуджену йому моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., а також те, що останній не виконує обов`язки, покладенні судом згідно ст. ст. 75, 76 КК України.
Суд прийшов до висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 537, 539 КПК України, а саме : відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 539 КПК України потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів. В резолютивній частині клопотання відсутня прохальна частина, не конкретизовані вимоги заявника щодо питань, які він просить вирішити в клопотанні. Відповідно до ст. 163 КВК України, контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється кримінально виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.
Тому, ухвалою суду від 30 грудня 2015 року клопотання ОСОБА_7 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, яку останній отримав в той же день.
Вказані недоліки станом на 14 січня 2016 року усунуті не були, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_7 про вирішення питання про відшкодування моральної шкоди слід залишити без задоволення.

В апеляційні скарзі представник цивільного позивача ОСОБА_7 ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки вважає рішення суду не є законним, обґрунтованим і вмотивованим, висновок суду викладений у судовому рішенні не відповідає фактичним обставинам справи. Так, судом були порушені вимоги ст. 409 КПК України, що є підставою для скасування судового рішення. Також, 31 грудня 2015 року через канцелярію Фастівського міськрайонного суду Київської області на виконання ухвали суду від 30 грудня 2015 року було подано викладену в новій редакції прохальну частину клопотання від 17 вересня 2015 року, в якій не ставилось питання про виконання обов`язків, покладених судом на засудженого згідно ст.ст. 75, 76 КК України, тому вимога суду в цій частині є надуманою. Також, суд не вирішив клопотання апелянта про привід цивільного відповідача та не наклав на нього грошове стягнення за неприбуття тричі в судове засідання.
Заслухавши доповідача, цивільного позивача ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до слідуючого висновку.
Так, судом вірно встановлено, що вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.05.2014 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання - 3 роки позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком - 2 роки з покладенням певних обов`язків.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.
25.06.2014 року до ВДВС Фастівського МРУЮ подана заява та виконавчий лист, виданий 23.06.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області, який звертається до виконання в порядку, передбаченому ч.3 ст. 535 КПК України, ЗУ «Про виконавче провадження». При таких обставинах, доводи апелянта про те, що рішення суду не є законним, обґрунтованим і вмотивованим, висновок суду викладений у судовому рішенні не відповідає фактичним обставинам справи є надуманими. Порушень вимог кримінального процесуального законодавства колегією суддів не встановлено.
Крім того, доводи захисту про те, що суд не вирішив клопотання апелянта про привід цивільного відповідача та не наклав на нього грошове стягнення за неприбуття тричі в судове засідання не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ст. 140 КПК України, привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2015 року, якою клопотання ОСОБА_7 про вирішення питання про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення залишити без змін.

Головуючий

Судді