У Х В А Л А
Справа № 185/129/16-к
Провадження № 1-кс/185/40/16
11 січня 2016 року м. Павлоград
Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,
В С Т А Н О В И В:
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, з`ясувавши думку прокурора та обґрунтування останнього щодо вмотивованості поданого до суду клопотання, приходжу до наступного висновку.
В поданому клопотанні слідчий просить надати тимчасовий доступ речей і документів, які відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю та мають інформацію, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, але в порушення п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України не зазначає неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Вказане клопотання вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки відсутня вказівка про неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, з огляду на інформацію в контексті п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України.
Окрім цього, зі змісту клопотання слідчого вбачається, що останній клопоче про отримання тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться у оператора телекомунікацій.
Тобто, перелік інформації, до якої слідчий намагається отримати тимчасовий доступ свідчить про те, що поданим клопотанням слідчий ставить питання про втручання у приватне спілкування.
В свою чергу, порядок втручання у приватне спілкування регулюється Главою 21 КПК України, а не статтями 40,131,132,159-164 КПК України, на які у клопотанні посилається слідчий.
Таким чином, звертаючись з клопотанням про доступ до документів, і зокрема до отримання інформації про зміст телекомунікаційних послуг абонентів, слідчий порушує право на невтручання у приватне життя, яке гарантується статтями 31,32 Конституції України та статтею 15 КПК України, а відтак, як сторона обвинувачення, у не передбачений законом спосіб обирає менш обтяжливий для себе спосіб отримання інформації.
Однак, слідчий має діяти у відповідності до вимог Глави 21 КПК України з урахуванням того, що дозвіл на втручання у приватне життя та проведення негласних слідчих дій надається суддями апеляційного суду.
Не підлягає задоволенню вимога слідчого про давання вказаної вище інформації у друкованому та електронному вигляді, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не вирішує питання про те, у якому вигляді слідчому будуть надані необхідні йому документи.
Відтак, слідчим не дотримані вимоги закону щодо складання й подання до суду вказаного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9 ч. 6, 163,164, КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1