Ухвала
05 серпня 2016 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі колегії:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

присяжних - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

його захисників- адвокатів: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_15 ,

з участю секретаря ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 379, п.п.6,11,12,13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 342 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, -

Встановив:

В провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України та інших.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.06.2016 року обвинуваченому ОСОБА_11 було продовжено запобіжний захід у виді взяття під варту до 08 серпня 2016 року.

05 серпня 2016 року строк дії запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_11 продовжено до 05 жовтня 2016 року.

Від обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, адвоката ОСОБА_19 надійшли клопотання про зміну обраного ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний з обмеженням волі. Крім цього, адвокат ОСОБА_12 як додаток до свого клопотання надав суду заяву ОСОБА_20 про передачу ОСОБА_11 під його особисту поруку.

Крім цього від ОСОБА_21 до суду надійшла заява про взяття ОСОБА_11 на особисту поруку.

ОСОБА_21 суду пояснив, що він є народним депутатом України та прохає передати ОСОБА_11 під його особисту поруку, оскільки знає обвинуваченого як порядну людину, йому відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_11 та в подальшому він зможе забезпечити покладені на нього зобов`язання. Крім цього, ОСОБА_21 зобов`язувався забезпечити явку обвинуваченого до суду.

Прокурор ОСОБА_6 , захисник потерпілої ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_9 прохали відмовити в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки ризики, які були підставою для його обрання не зникли та не зменшились, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Також прохали відмовити в задоволенні заяви про особисту поруку.

Потерпілий ОСОБА_10 , підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_11 , його захисники, адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу та прохали їх задовольнити. При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_22 , прохали врахувати докази, які досліджені в судовому засіданні, а також те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, родину, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом ІІ групи, потребує постійного догляду лікаря та лікування поза межами СІЗО. Крім цього, прохали суд врахувати те, що починаючи з 1 серпня 2016 року відбувається грубе порушення прав обвинуваченого як людини, дотримання яких не зможе забезпечити держава Україна.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 , адвокат ОСОБА_15 прохав задовольнити клопотання про зміну ОСОБА_11 запобіжного заходу.

Суд присяжних, заслухавши учасників судового розгляду та розглянувши заяви ОСОБА_21 та ОСОБА_20 про передачу ОСОБА_11 на особисту поруку, заслухавши ОСОБА_21 та роз`яснивши йому обов`язки поручителя і наслідки їх невиконання, передбачені п.4 ч. 5 ст.180 КПК України, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на даний час ризики, які були підставою для обрання та подальшого продовження тримання під вартою ОСОБА_11 не зникли та не зменшились.

Дослідивши надані захисниками обвинуваченого ОСОБА_11 заяви про особисту поруку відносно обвинуваченого суд дійшов до таких висновків.

Так, згідно ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Враховуючи, що заява ОСОБА_20 про особисту поруку подана до суду через захисника обвинуваченого, а не самим заявником, суд вважає, що в її задоволенні слід відмовити, оскільки суд не має змоги виконати вимоги ст. 180 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_21 є народним депутатом України, а тому є таким, що заслуговує на особливу довіру, однак суд вважає, що особиста порука є не достатнім запобіжним заходом, який би міг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 .

При прийнятті рішення суд також приймає до уваги консультативний висновок спеціаліста від 16.05.2016 року, наданий ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського та лист Полтавської установи виконання покарань Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№ 23) від 03 червня 2016 року, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_11 показано проведення діагностичного дослідження, яке можливе лише в умовах спеціалізованого територіального закладу МОЗ та зауважує на наступне.

Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.

Відповідно до п.2.7 «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року за №239/5/104, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО, яке, у свою чергу, забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Із наданого стороною захисту акту обстеження вбачається, що ОСОБА_11 на даний час потребує дообстеження, однак дане питання не належить до компетен- ції суду, а тому суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу в зв`язку із станом здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки суду не надано доказів щодо потреби у постійному нагляді лікарів з вузької спеціалізації, яку не можливо забезпечити в межах слідчого ізолятора та відмови в наданні такої допомоги.

Стосовно заяв обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, адвоката ОСОБА_12 про порушення прав людини, яке виразилося у неналежному транспортуванні обвинуваченого ОСОБА_11 та у не забезпеченні останнього належним харчуванням, то під час судового розгляду судом роз`яснено порядок оскарження таких дій, в разі встановлення даного порушення.

З метою реагування на такі заяви, судом надіслано відповідний лист до установи виконання покарань з проханням забезпечити дотримання прав обвинуваченого, а тому на даний час, при вирішенні питання зміни запобіжного заходу ОСОБА_11 , дана обставина не може бути підставою для задоволення клопотань.

Суд вважає, що в поданих клопотаннях про зміну запобіжного заходу фактично вбачається проведення аналізу та надана часткова оцінка вже досліджених у справі доказів та відсутнє обґрунтування зменшення чи зникнення ризиків, які були підставою для обрання ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому таке клопотання суд вважає не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним відмовити обвинуваченому ОСОБА_11 , його захиснику, адвокату ОСОБА_12 в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу. В задоволенні заяв ОСОБА_23 та ОСОБА_20 також слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 201, ст.331 КПК України, суд -

Постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_11 із тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавлення волі відмовити.

В задоволенні заяв ОСОБА_21 та ОСОБА_20 про передачу ОСОБА_11 під особисту поруку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: