Справа № 140/1951/16-к
1-кп/140/214/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2016 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

Розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирів обвинувальний акт у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 0000419 та угоду про визнання винуватості відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Головеньки Немирівського району, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, інваліда 3-ї групи загального захворювання, раніше не судимої ,

За ст.. 309 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту від 31 серпня.2016 року і наданої угоди про визнання винуватості від 22 вересня 2016 року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 309 ч.2 КК України, вчиненому ним за наступних обставин:

ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, влітку 2016 року, точної дати слідством не встановлено, на власній присадибній ділянці, що розташована за адресою АДРЕСА_1 зірвала само насіяні рослини маку, які в подальшому принесла до гаражного приміщення за місцем свого проживання та незаконно зберігала їх без мети збуту.

В подальшому, 22.07.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Немирівського районного суду № 140/1572/16-к від 19.07.2016 року працівниками поліції проведено обшук домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , де в ході даного обшуку, в гаражному приміщені виявлено підвішеними до стелі напіввисушені рослини маку.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів,виробів, психотропних речовин та їх аналогів № 1156 від 27.07.2016 року, вилучена у ОСОБА_5 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломою, масою 611,97 грама ( у перерахунку на висушену речовину).

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.. 309 ч.2 КК України тобто в незаконному зберігані наркотичних засобів у великих розмірах.

У судовому засіданні прокурором та обвинуваченою було надано суду угоду про визнання винуватості, укладену 22 вересня 2016 року між прокурором Немирівськоі місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000419, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України .
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 309 ч.2 КК України, обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду і призначити узгоджену їй міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні угоди.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника обвинуваченої, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, щиро покаялася та активно сприяла розкриттю злочину.
ОСОБА_5 погодилася із прокурором на призначення їй покарання за цей злочин у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки зі звільненням, на підставі ст.. 75 КК України , від призначеного покарання з наданням 1 року 6 місяців іспитового строку та покладення на нього обов`язків,передбачених п.п. 2,3,4 ч.1 ст.. 76 КК України.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за
змістом вимог процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії середніх, вона позитивно характеризується по місцю проживання.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченій ОСОБА_5 суд під розписку відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.
Суд вважає також, що речові докази у справі, а саме рослини маку, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Немирівського відділу ГУНП у Вінницькій області підлягають знищенню.

Процесуальні витрати потрачені на проведення експертизи в розмірі 880 грн 40 коп підлягають стягненню з засудженої на користь держави.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 22 вересня 2016 року. між прокурором Немирівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винною за ст.. 309 ч.2 КК України і призначити їй покарання 2( два) роки позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, зокрема: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в Немирівському ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області рослини м аку- знищити.

Стягнути з засудженої ОСОБА_5 на користь держави 880 грн 40 коп процесуальних витрат, потрачених на проведення експертиз.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Немирівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Головуючий :