Справа № 201/6467/16-к
Провадження № 1-кс/201/3957/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2016, у кримінальному провадженні № 0005179, -

ВСТАНОВИВ

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2016 року.

Заявник ОСОБА_3 та представник заявника ОСОБА_4 наполягали на задоволенні клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2016 накладено арешт на майно, яке знаходиться у володінні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль Porsche модель Panamera, 2012 року, білого кольору, тип легковий-комбі-В, номер шасі кузова VIN НОМЕР_1 д/н НОМЕР_2 , з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження предмета злочинного посягання у кримінальному провадженні.
Зазначену ухвалу та необхідність вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження судом мотивовано тим, що до Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпроптеровській області із заявою звернувся ОСОБА_6 , в якій вказує, що 15.12.2015 приблизно о 10.00 год., невстановлена особа, знаходячись в автомобільному паркінгу, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бригадна, 11, шахрайським шляхом, заволоділа легковим автомобілем марки «Porsche Panamera», білого кольору, д/н НОМЕР_2 .
Вищевказані відомості про кримінальне правопорушення 15.12.2015 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 14.08.2013 в місті Києві у СК «Тасс», він придбав легковий автомобіль марки «Porsche Panamera», білого кольору, д/н НОМЕР_2 , VIN-номер НОМЕР_1 , який був після ДТП, за 71000 доларів США. Автомобіль був куплений за дорученням на ім`я потерпілого. Власник автомобіля видав страховій компанії довіреність на реалізацію даного автомобіля, а потерпілий за дорученням її купив.
Вказаний автомобіль через сімейні обставини ОСОБА_6 оформив на свою однокласницю, стару знайому - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошову винагороду в розмірі 400 доларів США. Однак всі витрати по відновленню та експлуатації ніс потерпілий ОСОБА_6 , так як являвся фактичним і постійним власником. Обидва комплекти ключів, технічний паспорт і всі документи на автомобіль знаходилися завжди у потерпілого. ОСОБА_7 ніякого відношення до автомобіля не мала.
Потерпілому ОСОБА_6 15.12.2015 стало відомо від працівників поліції, що ОСОБА_7 уклала договір купівлі - продажу з ОСОБА_3 , від якого вона отримала за цей автомобіль 55000 доларів США, і що в єдиному реєстрі власників рухомого майна він вказаний як власник.
Весь цей час автомобіль знаходився в паркінгу по вул. Бригадній, 11 у місті Дніпропетровську. Ніхто цю машину не оглядав і не оцінював, і ніяких інших дій необхідних для продажу автомобіля не здійснювалося.
З метою не допущення переховування, забезпечення схоронності спірного майна, чи уникнення пошкодження предмета злочинного посягання у кримінальному провадженні прокурор просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке знаходиться у володінні ОСОБА_3 .
Як встановлено у ході розгляду клопотання, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.02.2016 залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду від 18.01.2016 про накладення арешту на зазначений автомобіль
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Частиною 7 цієї статті Кодексу унормовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає зокрема про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або вжитий ухвалою захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано, а на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, підстав для задоволення клопотання і скасування накладеного арешту наразі не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 303-307, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2016, у кримінальному провадженні № 0005179 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1