Справа № 373/880/16-к
ВИРОК
Іменем України
03 серпня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000331 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. А-Зорино Березанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.04.2011 р. за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн., тяжкими хворобами не страждає,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 19 березня 2016 року близько 23:00 год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована в центрі села Циблі Переяслав-Хмельницького району по вулиці Шевченка, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливого мотиву та корисливої мети, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи таємно та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння, вийняв з лівої кишені його куртки мобільний телефон марки «Самсунг Е1182» та зник з місця скоєння злочину.

В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, продавши його за 50 грн. 00 коп.

Своїми умисним діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 238 гривень 47 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 4/607 від 25.04.2016 р.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення, не оспорюючи фактичних обставин справи.

Потерпілий ОСОБА_5 будь-яких претензій до обвинуваченого не пред`явив, повторно в судове засідання не з`явився, розгляд справи відбувся за його відсутності.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування ОСОБА_4 давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, оскільки він вчинив новий умисний злочин, маючи непогашену та не зняту судимість.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного. Обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно. Раніше судимий, судимість не знята та не погашена, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.04.2011 відносно нього за ч. 1 ст. 309 КК України не виконаний, оскільки ОСОБА_4 визнав ту обставину, що покарання за цим вироком у виді штрафу він не сплатив.

Судом встановлено пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину), позицію потерпілого, який не має будь-яких претензій до обвинуваченого.

За таких обставин суд приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України. Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку терміном один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з дня його ухвалення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 80 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг Е1182» повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1