Справа №481/334/16-к 11.05.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/410/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
від відбування покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

Головуючої ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Баку, Азейбарджан, громадянина України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

засуджений ОСОБА_6

представник ВЦ №103 ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про його звільнення.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:
Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Узагальнені доводи апелянта:
Засуджений ОСОБА_6 вказує, що суд незаконно відмовив йому в задоволенні клопотання, оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст. 81 КК України він відбув більш ніж ? частину покарання.

Зазначає, що почав відбувати покарання 13.09.2016 року, та зазначені у його характеристиці стягнення є вигадкою адміністрації ВЦ № 103.

Обставини, встановлені судом першої інстанції:
25.03.2016 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд встановив, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2012 року за ч. 2 ст. 191 КК України до обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно- господарських функцій в установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності строком на 2 роки.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що засуджений відбуває покарання у Новобузькому ВЦ №103 з 13.11.2014 року, зарекомендував себе посередньо. За станом здоров`я до трудові завдання не виконував. На даний час у ОСОБА_6 є п`ять стягнень за паління у невстановленому місці; самовільне залишення меж гуртожитку; нетактовна поведінка та висловлення жаргонними словами в сторону представників адміністрації; порушення розпорядку дня двічі та порушення інструкції про короткочасний виїзд. Дані стягнення не знято та не погашено у встановленому порядку.

Такі стягнення свідчать про те, що у засудженого відсутня сумлінна поведінка при відбуванні покарання у Новобузькому ВЦ № 103.

Крім того, згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

Оскільки, ОСОБА_6 призначено покарання у виді 3 років обмеження волі, які він почав відбувати 13.11.2014 року, кінець строку покарання засудженого 13.09.2017 року, то на час постановлення ухвали він не відбув 1/2 строку покарання визначеного п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції:
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який вважав необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно вимог п.1 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

Як вбачається з наданих матеріалів ОСОБА_6 відбуваючи покарання у Новобузькому ВЦ №103 зарекомендував себе посередньо. За систематичне порушення встановленого порядку відбування покарання має п`ять стягнень, у тому числі за паління у невстановленому місці; самовільне залишення меж гуртожитку; нетактовну поведінку та висловлення жаргонними словами на адресу представників адміністрації; порушення розпорядку дня двічі та порушення інструкції про короткочасний виїзд. Дані стягнення не знято та не погашено у встановленому порядку.

Вказане свідчить про відсутність - сумлінної поведінки при відбуванні покарання.

Дані обставини у відповідності з вимогами закону вірно враховані судом як такі, що свідчать про відсутність однієї з обов`язкових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 сумлінної поведінки засудженого.

Твердження апелянта про те, що стягнення накладено посадовими особами колонії безпідставно, є голослівними.

Посилання апелянта на необхідність проходження курсу лікування не є перешкодою для відбування ним призначеного судом покарання. Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 йому неодноразово надавався дозвіл на короткочасний виїзд як у зв`язку із необхідністю його медичного обстеження та лікування, так і у зв`язку із погіршенням стану здоров`я його матері ОСОБА_10 (а.с.33,59,60,134,145,223).

Крім того, на час постановлення ухвали засуджений не відбув 1/2 строку покарання визначеного п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, що як вірно зазначив суд, є перешкодою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином, з урахуванням даних про особу засудженого та вказаних вище обставин, суд 1-ої інстанції прийняв вірне рішення про відмову у в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча

Судді: