Справа № 361/8626/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/773/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 48 22.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст.367 КК України повернуто прокурору, для виконання вимог ст.291 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000137 про вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 як помічник начальника районного відділу оперативного чергового чергової частини Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області та ОСОБА_8 як заступник начальника начальник міліції громадської безпеки Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області обвинувачуються у тому, що 08 серпня 2013 року не виконали та неналежно виконали свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, тобто без належного дотримання нормативно-правових актів, якими регламентується робота уповноваженого органу при застосуванні електронних засобів контролю, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_11 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю.

08 серпня 2013 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 заступив на добове чергування. Цього ж дня о 21 год. 21 хв. на стаціонарний пульт моніторингу, встановлений в черговій частині Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, надійшло повідомлення про порушення контакту електронного браслету з тілом підозрюваного ОСОБА_11 .

Незважаючи на отриманий сигнал тривоги, ОСОБА_7 обмежився лише телефонним повідомленням про цю подію оперативному черговому Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області, при цьому зазначивши, що згідно даних пульту моніторингу через деякий час контакт електронного браслету з тілом підозрюваного відновився, що не відповідало дійсності.

Незважаючи на виявлене порушення контакту електронного браслету з тілом підозрюваного, ОСОБА_7 не виконав ряд службових обов`язків, покладених на нього функціональними обов`язками, п.п.3.6-3.7. Положення, інструкцій №181 та 940, та не з`ясував за допомогою телефону або іншого технічного пристрою місцезнаходження підозрюваного та причини отриманого сигналу тривоги.

ОСОБА_8 несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов`язків, протягом 01-07.08.2013р. належним чином не організував контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_11 , в результаті чого останньому вдалось вчинити ряд нотаріальних дій, перереєструвати право власності на майно і тим самим уникнути можливої в майбутньому конфіскації майна як додаткової міри покарання.

08 серпня 2013 року о 21 год. 50 хв. в чергову частину Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області по телефону поступило повідомлення від оперативного чергового Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про те, що згідно інформації, отриманої на стаціонарний пульт моніторингу, о 21 год. 21 хв. зафіксовано порушення контакту електронного браслету з тілом підозрюваного ОСОБА_11 .

Діючи згідно з отриманим інструктажем, черговий двічі по телефону повідомив про цю подію ОСОБА_8 , який, неналежно відносячись до виконання своїх службових обов`язків, не використав надані йому повноваження щодо використання відповідних технічних засобів та організації перевірки повідомлення, яке надійшло від чергового, та не організував виїзд на місце події відповідної групи реагування, а також особисто не виїхав на місце події.

У результаті службової недбалості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_11 позбувся ЕЗК та безперешкодно покинув зареєстроване місце проживання, а вже 09.08.2013 03 год. 20 хв., користуючись відсутністю контролю з боку органів внутрішніх справ, перетнув державний кордон України.

Ухвалою судді зі стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт повернутий прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК. У мотивувальній частині ухвали суддею зазначено про відсутність у обвинувальному акті повного викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367 КК України, зокрема, не викладено способу, коли, при яких обставинах кожним з обвинувачених було заподіяно шкоду, які конкретні нормативні акти вони порушили, які наслідки настали в результаті їх дій, а також про неналежність сформульованого обвинувачення, фактичні обставини кримінальних правопорушень викладено не конкретно, що містить суперечності, що не тільки є порушенням вимог щодо форми та змісту обвинувального акту, але й грубо порушую право підозрюваних на захист.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України. Крім того, правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті містить не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення. Обвинувальний акт є відповідним і вимогам Європейського суду з прав людини, оскільки до відома обвинувачених доведено компетентним органом твердження про вчинення ними правопорушення, які відповідно до КК України є осудними і за яке встановлено відповідальність карного характеру, обвинувачені негайно і детально проінформовані про причини обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Надані обвинуваченим відомості достатні для повного розуміння суті висунутого проти них обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. Вважає висновки суду першої інстанції хибними та такими, що не відповідають вимогам КПК України, а судове рішення таким, що призводить до затягування розгляду кримінального провадження, що не відповідає вимогам КПК України щодо розумних строків здійснення кримінального провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2016 року залишити без змін. Зазначає, що судом було прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, а доводи прокурора щодо невідповідності даної ухвали вважає недоречними та необґрунтованими. Крім того, зазначає, що в даному кримінальному провадженні не вперше обвинувальний акт визнається таким, що не відповідає вимогам КПК України та приймається рішення про його повернення прокурору, а орган державного обвинувачення недоліки обвинувального акту не усуває.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинувачених та захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема ст.291 КПК України.

За змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України, на порушення якого посилається суд, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як випливає із змісту обвинувального акту орган досудового розслідування вимог п.5 ч.2 ст.191 КПК України дотримався і зазначив у процесуальному документі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які, на думку прокурора, є встановленими, також обвинувальний акт містить кваліфікацію дій обвинувачених за ч.2 ст.367 КК України і юридичне формулювання обвинувачення.

Посилання суду на відсутність належного опису об`єктивної сторони, зокрема, способу вчинення злочину кожним з обвинувачених, наслідків їх злочинних дій чи бездіяльності, вказівки на приписи нормативних актів, що порушені обвинуваченими, не відповідають обвинувальному акту, у якому згадані відомості зазначені.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції не мав підстав для повернення обвинувального акту прокурору , а тому ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а матеріали кримінального провадження слід повернути до місцевого суду для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повернуто прокурору, скасувати, а кримінальне провадження повернути до місцевого суду для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Суддя: Суддя: Суддя: