Справа № 346/2326/16-к
Провадження № 1-кп/346/143/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальне провадження № 0000038 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ключаки Мукачівського району Закарпатської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, не працюючої, на утриманні дитина інвалід дитинства, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.1 КК України -

В С Т А Н О В И В :

Обвинучена надала неправомірну вигоду особі, яка обіцяла (погодилася) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Дані дії було скоєно за наступних обставин.

Так, 16 грудня 2015 року, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, надала неправомірну вигоду начальнику Тисменицького РВ УДСНС України в Івано-Франківській області майору служби цивільного захисту ОСОБА_7 в сумі 5300 грн., шляхом поміщення вказаних грошових коштів на його картковий рахунок НОМЕР_1 ПАТ КБ «ПриватБанк», через термінал самообслуговування, що розташований у Коломийському відділенні №1 ПАТ КБ «ПриватБанк» по вул. Тараса Шевченка, 23 в м. Коломия, Івано-Франківської області, який обіцяв (погодився) за надання такої вигоди, вплинути на прийняття рішення начальником УДСНС України в Івано-Франківській області, щодо переміщення молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 , на посаду пожежного-рятувальника Другої державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС в Івано-Франківській області, що в м. Тисмениця Івано-Франківської області.

У судовому засіданні свою вину обвинувачена визнала у повному обсязі і дала показання, що підтримуючи дружні стосунки із начальником Тисменицького районного відділу Управління державної служби з надзвичайних ситуацій України в Івано-Франківській області майором служби цивільного захисту ОСОБА_7 , звернулась до останнього з просьбою про перевід її майбутнього зятя ОСОБА_8 , як пожежного рятувальника із Солотвинського підрозділу державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Івано- Франківській області на рівнозначну посаду у таку ж частину у м. Тисмениці. Почувши від ОСОБА_9 умови за яких це може статися, тобто сплати йому 200 доларів США чи 200 Євро, погодилася на це. 23 листопада 2015 року ОСОБА_10 було переведено на посаду пожежного рятувальника із Солотвинського підрозділу державної пожежно-рятувальної частини. 26 листопада 2015 року у телефонній розмові із ОСОБА_9 вони уточнили суму і знаючи від останнього банківський рахунок його розрахункової картки, 14 грудня 2015 року із відділення банку з м. Коломиї перевела на вказаний рахунок 5300 грн.

У вчиненому щиро розкаюється.

У підготовче судове засідання разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, згідно з якою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої, яка у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вищевказаного правопорушення. Також сторонами, що уклали угоду визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_6 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме : покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Відповідно до статей 468 та 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального законодавства України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.1 КК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Всі передбачені законодавчі наслідки від укладення угоди їй зрозумілі, угода укладена добровільно.

Аналіз матеріалів даного кримінального провадження та угоди дає суду підстави її затвердити.

Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження вина обвинуваченої ОСОБА_6 у діях, що кваліфікуються за ст. 369-2 ч.1 КК України, як надання неправомірної вигоди особі, яка пообіцяла та погодилася за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При обранні міри покарання обвинуваченій суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить - щире каяття, сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику, наявність на утриманні неповнолітньої дитини інваліда, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 375, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 від 31 березня 2016 року по кримінальному провадженню № 0000038.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі двіста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить три тисячі чотириста гривень.

Речовий доказ витяг із рахунку за картковим рахунком ОСОБА_7 за № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк»- залишити примматеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_11