АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/727/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/104/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.190 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на вирок Кременецького районного суду від 28 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лючин Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні малолітня дитина, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого

засуджено за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Вироком також вирішено питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат та щодо речових доказів.

Згідно з вироком 31 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 31 травня 2014 року ОСОБА_7 , використовуючи невстановлених слідством найманих працівників, яким не було відомо про його протиправні наміри, перебуваючи у будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит уклав із ОСОБА_10 договір купівлі-продажу, запевнивши її, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та буде надано товар, а саме два металопластикові вікна, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки, про що не було відомо найманим працівникам. ОСОБА_10 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 500 гривень, якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 500 гривень, чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

17 жовтня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 17 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, використовуючи в якості найманого працівника ОСОБА_11 , якому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку, ОСОБА_12 в с.Мала Андруга Кременецького району Тернопільської області, представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит, уклав із нею умови договору та буде наданий товар, а саме металопластикові двері, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки, про що не було відомо найманому працівнику. ОСОБА_12 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 2 000 гривень, якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 2 000 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

31 жовтня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 31 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, використовуючи невстановленого слідством найманого працівника, якому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в офісному приміщенні неіснуючої фірми Фаворит, по вул.107-ї Кременецької дивізії, 54 в м. Кременець Тернопільської області, уклав із ОСОБА_13 договір купівлі-продажу, запевнивши її, що фірмою Фаворит будуть виконати умови договору та буде наданий товар, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки. ОСОБА_13 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 8 000 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

21 жовтня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи в будинку ОСОБА_14 , що в с. Сапанів Кременецького району Тернопільської області, представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит, уклав із ОСОБА_14 договір купівлі-продажу , запевнивши його, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та буде наданий товар, а саме два металопластикові вікна, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки. ОСОБА_14 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаним про злочинні дії ОСОБА_7 , передав останньому, авансовий платіж у сумі 500 гривень, якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 500 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

22 жовтня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 22 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, використовуючи невстановленого слідством найманого працівника, якому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку ОСОБА_15 в с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит, уклав із ним договір купівлі -продажу, запевнивши потерпілого, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та буде наданий товар, а саме два металопластикові вікна, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки, про що не було відомо найманому працівнику. ОСОБА_15 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаним про злочинні дії ОСОБА_7 , передав останньому авансовий платіж у сумі 140 доларів США, що становить 1860 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

31 жовтня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 31 жовтня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, використовуючи невстановленого слідством найманого працівника, якому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в офісному приміщенні неіснуючої фірми Фаворит по вул.107-ї Кременецької дивізії, 54 в м.Кременець Тернопільської області, уклав із ОСОБА_13 договір купівлі-продажу, запевнивши її, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та буде наданий товар, а саме 4 металопластикові вікна та одні металопластикові вікна та одні металопластикові двері, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки. ОСОБА_13 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 8 000 грн., якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 8 000 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

22 листопада 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 22 листопада 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, використовуючи невстановленого слідством найманого працівника, якому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку ОСОБА_16 , що в с.Білокриниця Кременецького району Тернопільської області, представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит, уклав із нею договір купівлі-продажу, запевнивши потерпілу, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та буде наданий товар, а саме два металопластикові вікна, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки. ОСОБА_16 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 1 500 грн., якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_16 в сумі 1 500 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

28 листопада 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 28 листопада 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, використовуючи невстановленого слідством найманого працівника, якому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку ОСОБА_17 , що в АДРЕСА_3 , представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит уклав із ОСОБА_17 договір купівлі-продажу, запевнивши його, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та буде наданий товар, а саме одне металопластикове вікно, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки. ОСОБА_17 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаним про злочині дії ОСОБА_7 , передав останньому авансовий платіж у сумі 1 300 грн., якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошима ОСОБА_17 у сумі 1 300 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

17 грудня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 грудня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, використовуючи невстановленого слідством найманого працівника, якому не було відомо про протиправні наміри ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку ОСОБА_18 , що в с.Лосятин Кременецького району Тернопільської області, представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит уклав із ОСОБА_18 договір купівлі-продажу, запевнивши її, що його фірмою будуть виконані умови договору та буде наданий товар, а саме одні металопластикові двері, хоча ОСОБА_7 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 600 грн., якими ОСОБА_19 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_18 в сумі 600 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

08 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 08 травня 2014 року ОСОБА_7 , разом із невстановленою слідством особою, яка не вчиняла жодних протиправних дій, перебуваючи у будинку ОСОБА_20 , що в с.Борсуки Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке ніби надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману, домовився в усній формі з ОСОБА_20 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує йому металопластикові двері за ціною 2600 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_20 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеним в оману ОСОБА_7 , добровільно передав йому раніше обумовлений авансовий платіж в сумі 1 300 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а металопластикових дверей ОСОБА_20 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_20 в сумі 1 300 грн., чим спричинив йому шкоду на вказану суму.

10 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 травня 2014 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою, діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_21 , що в с. Борсуки Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману, домовився в усній формі із ОСОБА_21 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує їй металопластикові вікна за ціною 2300 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_21 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеною в оману ОСОБА_7 , добровільно передала йому раніше обумовлений авансовий платіж в сумі 1000 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а металопластикових вікон ОСОБА_21 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошима ОСОБА_21 в сумі 1000 грн., чим спричинив їй шкоду на вказану суму.

11 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 11 травня 2014 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою, діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_22 , що в с. Нападівка Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману, домовився в усній формі із ОСОБА_22 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує йому металопластикові двері ціною 4230 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_22 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеним в оману ОСОБА_7 , добровільно передав йому раніше обумовлений авансовий платіж в сумі 2100 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а металопластикових дверей ОСОБА_22 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_22 в сумі 2100 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

14 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 травня 2014 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою, діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_23 , що в с. Краснолука Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману, домовився в усній формі із ОСОБА_23 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує йому металопластикові вікна ціною 2700 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_23 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеним в оману ОСОБА_7 , передав останньому авансовий платіж в сумі 1300 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а металопластикових вікон ОСОБА_23 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_23 в сумі 1300 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

17 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 травня 2014 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою, діючи повторно, перебуваючи на території належного ОСОБА_24 господарства, що в с. Москалівка Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей вікон, шляхом обману, домовився в усній формі із ОСОБА_24 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує їй металопластикові вікна за ціною 3900 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_24 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеною в оману ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж в сумі 2000 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а метало пластикових вікон ОСОБА_24 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_24 в сумі 2000 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

17 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 травня 2014 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою, діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_25 , що в с. Москалівка Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману в усній формі домовився із ОСОБА_25 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує йому металопластикові вікна за ціною 3245 грн., не маючи при цьому наміру а можливості виконати взяті на себе зобов`язання. ОСОБА_25 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеним в оману ОСОБА_7 , передав останньому авансовий платіж в сумі 1600 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а метало пластикових вікон ОСОБА_25 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_25 в сумі 1600 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

17 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17 травня 2014 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою, діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_26 , що в с. Білозірка Лановецького району Тернопільської області представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману, домовився в усній формі із ОСОБА_26 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує їй металопластикові вікна за ціною 4660 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_26 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеною в оману ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж в сумі 2500 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а метало пластикових вікон ОСОБА_26 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_26 в сумі 2500 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

17 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій умисел, 17 травня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_27 , що в с. Москалівка Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке- нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману, домовився в усній формі із ОСОБА_27 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує їй металопластикові вікна за ціною 5470 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_27 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеною в оману ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж в сумі 1300 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а метало пластикових вікон ОСОБА_27 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_27 в сумі 1500 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

18 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 18 травня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_28 , що в с. Шушківці Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману в усній формі домовився із ОСОБА_29 про те, що ПП Фаворит реалізує та вмонтує йому металопластикові вікна ціною 3170 грн., це маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання.

ОСОБА_30 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеним в оману ОСОБА_7 , передав останньому авансовий платіж в сумі 1000 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а металопластикових вікон ОСОБА_31 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_28 в сумі 1000 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму.

18 травня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 18 травня 2014 року ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи у будинку ОСОБА_32 , що в с. Білозірка Лановецького району Тернопільської області, представившись керівником неіснуючого ПП Фаворит, яке нібито надає послуги з реалізації та монтажу металопластикових дверей та вікон, шляхом обману в усній формі домовився із ОСОБА_33 , про те що ПП Фаворит реалізує та вмонтує йому металопластикові вікна ціною 2274 грн., не маючи при цьому наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання

ОСОБА_34 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаній домовленості, будучи введеним в оману ОСОБА_7 , передав останньому авансовий платіж в сумі 1200 грн., якими ОСОБА_7 заволодів, а металопластикових вікон ОСОБА_35 не реалізував та не вмонтував.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_32 в сумі 1200 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану сум;

13 листопада 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13 листопада 2014 року Вайнер (діючи повторно, перебуваючи в будинку ОСОБА_36 , що в с. Кулі Кременецького району Тернопільської області, представляючись керівні неіснуючої фірми Фаворит уклав із ОСОБА_37 договір купівлі-продажу запевнивши її, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та наданий товар, а саме вхідні металеві двері, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки. ОСОБА_38 з метою виконання своїх зобов`язань по вказаному договору, не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 передала останньому авансовий платіж у сумі 300 гр якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштам ОСОБА_36 в сумі 300 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

8 квітня 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 8 квітня 2014 року ОСОБА_39 перебуваючи в будинку ОСОБА_40 , що в АДРЕСА_4 , представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит уклав із останньою усний договір купівлі-продажу запевнивши її, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та брав наданий товар, а саме два металопластикових вікна, хоча ОСОБА_7 не мав на-та можливості виконати покладені на себе обов`язки. В ході цього, Вайнер С зробив заміри вказаних металопластикових вікон та склав лист заміру, який він і ОСОБА_41 підписали. З метою виконання своїх зобов`язань ОСОБА_41 , не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 1 000 грн., якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_40 в сумі 1 000 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

20 листопада 2014 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 листопада 2014 року ОСОБА_7 діючи повторно, перебуваючи в будинку ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , що по АДРЕСА_5 , представляючись керівником неіснуючої фірми Фаворит уклав із ними договір купівлі-продажу запевнивши подружжя, що фірмою Фаворит будуть виконані умови договору та саме буде наданий товар, а саме два металопластикових вікна, хоча ОСОБА_7 не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов`язки. В ході цього, ОСОБА_7 зробив заміри вказаних металопластикових вікон та видав ОСОБА_42 товарний чек. З метою виконання своїх зобов`язань ОСОБА_44 , не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_7 , передала останньому авансовий платіж у сумі 800 грн., якими ОСОБА_7 заволодів.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_42 в сумі 800 грн., чим спричинив останній шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_8 просить вказаний вирок суду скасувати внаслідок м`якості призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.190 КК України в виді двох років позбавлення волі . Прокурор вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст.65 КК України внаслідок м`якості, оскільки обвинувачений вчинив злочин щодо особи похилого віку, що є обставиною, яка обтяжує покарання, та спричинені ним збитки потерпілим він відшкодував частково.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить даний вирок змінити і пом`якшити його, вважає, що вирок суду є явно несправедливим через його суворість. На думку захисника, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не в повній мірі враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину, добровільно відшкодував частину, заподіяних збитків, на сьогоднішній день з 22-х потерпілих 17-м збитки відшкодовані повністю, одному-частково і 4-м потерпілим збитки не відшкодовано, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, не є тяжким і потерпілі не наполягали на суворій мірі покарання. Також захисник не згідний, що суд часткове невідшкодування обвинуваченим збитків відніс до обставин, що обтяжує покарання. Виходячи із наведених обставин, захисник вважає, що суд безпідставно не звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та думку його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану ними апеляційну скаргу і просять її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні і вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 в заволодінні чужим майном шляхом обману вчиненому повторно стосовно 22 потерпілих, яким спричинена шкода на загальну суму 33560 грн., за вказаних у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.2 ст.190 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому ці обставини колегією суддів не переглядаються у відповідності до ч.1 ст.404 КПК України.

Щодо покарання, то закон України про кримінальну відповідальність (ст.65 КК України) зобов`язує суд в кожному конкретному випадку диференційовано вирішувати питання про призначення винному покарання , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пленум Верховного Суду України у абзаці 1 п.1 Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання роз`яснив судом, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В п.2 вказаної постанови звернуто увагу суддів, що їм належить обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк, передбачає більш м`які види покарання при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Вказаних вимог закону та рекомендацій Верховного Суду України судом першої інстанції дотримано не було.

Так, санкція ч.2 ст.190 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 , передбачає покарання в виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Отже, санкція вказаного закону нарівні з позбавленням волі на певний строк передбачає більш м`які види покарання, але згідно вироку суду не обговорив питання про можливість призначення ОСОБА_7 покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд взагалі не врахував, що він одружений.

Також згідно вироку судом було визнано, що ОСОБА_7 вчинив злочин вперше, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяні збитки.

При цьому, судом не було обговорено питання про можливість призначення ОСОБА_7 менш суворого покарання, ніж позбавлення волі, як це випливає із рекомендації Верховного Суду України.

Окрім того, частковим відшкодуванням збитків потерпілим суд мотивував необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі, що є невірним, оскільки у відповідності до п.2 ч.1 ст.66 КК України відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди є обставиною, яка пом`якшує покарання, а не обтяжує його, на що об`єктивно звертається увага захисника в апеляційній скарзі.

Після постановлення вироку ОСОБА_7 продовжував відшкодовувати збитки потерпілим. В суді апеляційної інстанції ним представлено заяви та розписки від дев`яти потерпілих, згідно яких збитки їм відшкодовані в повному обсязі, претензій до ОСОБА_7 вони не мають і просять суворо його не карати.

На час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції із 22-х потерпілих збитки відшкодовано повністю -17, одному частково і 4-м потерпілим збитки не відшкодовані.

Така поведінка обвинуваченого після вчинення ним злочину свідчить про усвідомлення ним протиправності своїх дій та критичного ставлення до них.

Виходячи із обставин, які недостатньо або взагалі не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та нових обставин, які здобуті після ухвалення вироку, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі є надто суворим.

Як доведено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, який у відповідності до ст.12 цього Кодексу класифікується як середньої тяжкості. ОСОБА_7 визнав свою вину, у вчиненні щиро розкаявся, він є особою молодого віку, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проживання, до кримінальної відповідальності притягається вперше, відшкодував збитки більшості потерпілим і вони не наполягають на його суворій мірі покарання.

ОСОБА_7 упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин їх вчинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Цим обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже і розкриттю правопорушення.

За наявності обставин, наведених в вироку суду першої інстанції, та додаткових обставин, що пом`якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари, як мети покарання, поведінку обвинуваченого за період кримінального процесуального провадження, чим фактично досягнута мета покарання, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення йому покарання в виді обмеження волі в розмірі близькому до мінімального, чим частково задовольняється апеляційна скарга захисника.

Колегія суддів переконана, що саме таке покарання відповідатиме тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та його особі буде справедливим та необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому вирок суду першої інстанції у відповідності до ст.ст.408, 409 КПК України підлягає зміні.

Щодо апеляційної скарги прокурора, то вона задоволенню не підлягає, оскільки його твердження, викладені в апеляційній скарзі про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання, не ґрунтуються на законі та матеріалах кримінального провадження.

Посилаючись на вчинення ОСОБА_7 злочину, щодо особи похилого віку, як на обставину, яка обтяжує покарання, прокурор не вказує кого саме це стосується і чим дана обставина доводиться.

Суд першої інстанції вказаної обставини не досліджував, на неї не посилався і не враховував її при призначенні покарання обвинуваченому.

В апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання про дослідження вказаної обставини в суді апеляційної інстанції, а тому вказане твердження прокурора не може бути перевірено. Адже, згідно ч.3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Інші доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість безпідставні, оскільки судом вони були враховані і колегією суддів була дана їм оцінка.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_8 відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.190 КК України до покарання в виді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

В решті вказаний вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді - три підписи

З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2