Справа № 396/270/16-к
Провадження № 1-кп/396/70/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.02.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 407 КК України,-
19 лютого 2016 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості, укладена між військовою прокуратурою та підозрюваним ОСОБА_5 .
Під час проведення підготовчого судового провадження прокурор військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та підозрюваний ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості відповідно до якої: солдат ОСОБА_5 , будучи призваний на військову службу під час мобілізації військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді патрульного (за рахунок посади помічника ( з повсякденної діяльності) 3 групи чергових центру управління службою штабу військової частини НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, ст.ст. 1,ч. 3 ст. 24 Закону України " Про військовий обов"язок і військову службу", усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез"явлення на службу, будучи придатним для проходження військової служби, 30 жовтня 2014 року не з"явився вчасно на службу без поважних причин та продовжував ухилятися від проходження військової служби до 7 грудня 2014 року.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто нез"явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину повністю визнав, вказав, що вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, і просив суд затвердити досягнуту під час досудового розслідування між ним та військовою прокуратурою угоду про визнання винуватості, на укладення якої він добровільно погодився і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди.
Прокурор військової прокуратури просив затвердити досягнуту між військовою прокуратурою та обвинуваченим угоду про визнання винуватості та врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тривалий час лікувався після повернення із зони проведення антитерористичної операції, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом"якшують покарання, а саме: щире каяття, а також беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони з урахуванням особи винного дійшли згоди про можливість застосування ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м"якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.407 КК України за цей злочин, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості від 11.02.2016 року між військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та підозрюваним ОСОБА_5 встановив.
Відповідно до ст.468 ч.1 п.2КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий , не допускається.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступею тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості між військовою прокуратурою Кіровоградського гарнізону Південного регіону України та обвинуваченим ОСОБА_5 від 11.02.2016 року затвердити.
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрофу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п"ять тисяч сто) гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1