Дата документу 01.06.2016

Справа № 334/3370/16-к
Провадження № 1-кс/334/733/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя, у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0003424 від 30.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Запоріжжя, який має середню освіту, не одружений, маючий на утриманні малолітню дитину, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений:

1) 29.01.1988 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 140, ст.. 42 КК України, засуджений до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

2) 06.10.1988 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 140, ч. 2 ст.215-3, ст.17, 42,43 КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 01.07.1993 року звільнився з Бердянської ВК № 77 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

3) 16.02.1994 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 140 КК України, засуджений до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 01.12.1997 року звільнився з Каменської ВК №101 у зв`язку з відбуттям строку покарання.

4) 28.11.2000 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч.2 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143, 42 КК України, засуджений до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна

5) 03.10.2007 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 700 гривень.

6) 17.06.2009 року жовтневим р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України, засуджений до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробувальним строком 1 рік.

7) 02.04.2010 року Шевченківським р/м м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 300, ст.. 69 КК України, засуджений до покарання у вигляді штрафу 510 гривень.

8) 21.04.2011 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 гривень.

9) 20.10.2011 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці. 09.08.2013 року звільнився на підставі ухвали Вільнянського р/с Запорізької області від 01.08.2013 року, умовно-достроково з не відбутим строком 10 місяців 21 день.

10) 30.09.2015 прокуратурою Ленінського району міста Запоріжжя, направлено до суду з обвинувальним актом кримінальне провадження під № 0004266 від 06.09.2015 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.,-

В с т а н о в и в :
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що будучи особою, раніше засудженою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 30.05.2016 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 107 по вулиці Прогресивній в місті Запоріжжя, підійшов до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наніс потерпілому удар в область голови, в наслідок чого останній впав на землю.

Продовжуючи свої умисні дії, направлені на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , наніс декілька ударів ногами по тілу ОСОБА_7 , після чого, з правої кишені потерпілого відкрито заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Soni Xperia lt25i» вартістю 2 000 гривень, в результаті чого завдав матеріальні збитки ОСОБА_7 на вказану суму.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до шести років.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків (не одружений, офіційно не працевлаштований), а також раніше засуджений за злочини проти власності, тобто має реальну можливість сховатися від слідства або суду, продовжити займатися злочинною діяльністю, чинити тиск на свідків та потерпілого, і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальній справі, слідчий звернувся з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого і просив його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_6 і його адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечують і просять застосувати інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку прокурора і адвоката, пояснення ОСОБА_6 , дослідивши надані матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Матеріали провадження дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Усвідомлюючи неминучість покарання за знов скоєний злочин, підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства, впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 , який є особою, раніше засудженою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, т.я. за адресою реєстрації квартира продана, а за місцем фактичного проживання він не зареєстрований і квартира також продається, не має постійного джерела доходу, що свідчить про наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства, впливати на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень та унеможливить ймовірність переховування від органів досудового розслідування.

З наведених підстав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному проваджені щодо злочину, вчиненого із застосуванням насилля.

Керуючись ст. 176-178, 183,184,193,194,492 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за 0003424 від 30.05.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів у слідчому ізоляторі №10 м. Запоріжжя до 28 липня 2016 року, включно.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Суддя: ОСОБА_1