УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" вересня 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, -
в с т а н о в и в:
26.07.2016 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яким є квартира АДРЕСА_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2015 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , натомість, ОСОБА_3 не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудною особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у кримінальному провадженні. Як на момент накладення арешту, так і на даний час відсутні підстави для арешту зазначеної вище квартири, тому з підстав, передбачених ст.. 174 КПК України, заявник просить скасувати арешт на належне ОСОБА_3 майно.
В судові засідання, які призначалися за клопотанням, заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду матеріалів за клопотанням повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві теж в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Дослідивши клопотання із доданим до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно із ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Відповідно до ч. 1. ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Даною ухвалою було скасовано арешт з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,4 м.кв. /реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Крім цього, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливістю звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, зважаючи на неявку в судове засіданні заявника, яким подане клопотання, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, заявник звертався з аналогічною скаргою, яка вирішена по суті слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва ухвалою від 30.08.2016 року.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 170-175, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту відмовити.
Ухвала оскарження не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: