УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст.466, 467 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 08.12.2015 року, -
в апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати, як незаконну, ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 08.12.2015 р. та прийняти нове рішення, яким скасувати постанову Корольовського районного суду м.Житомра від 26.12.2008 р. та постанову про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 р. порушеної СБУ в Житомирській області. Зазначає, що судом не враховано того факту, що на момент винесення постанови від 26.12.2008 р. сільськогосподарських фермерських господарств «Пантера», «Нива» і «Нона» фактично не існувало. Наголошує, що дізнався про нововиявлені обставини, а саме про відсутність в матеріалах справи документів, підтверджуючих існування наведених СФГ, під час ознайомлення з матеріалами справи за його ж заявою до Корольовського районного суду м.Житомира від 20.07.2015 р. Звертає увагу на порушення судом першої інстанції при розгляді його заяви вимог статей ст.ст.459, 460 КПК України та невірне посилання на ст.236-7 КПК України (в ред.1960 р.).
Згідно оскарженої ухвали, суд першої інстанції залишив без задоволення заяву ОСОБА_7 про перегляд постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 26.12.2008 р. за нововиявленими обставинами. Постановляючи ухвалу, суд послався на вимоги ст.459, ст.460, ст.461 КПК України та вказав, що перегляд за нововиявленими обставинами постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 26.12.2008 р. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на постанову про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 р., винесеної в порядку ст.236-7 КПК України (в ред. 1960р.), на стадії досудового розслідування не передбачено, оскільки це не судове провадження, а лише судовий контроль за досудовим розслідуванням.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження за заявою ОСОБА_7 , а також ухвалу суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_7 , який будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду провадження, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про незаконність ухвали суду першої інстанції є необґрунтованими.
Згідно матеріалів судового провадження вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2014 року ОСОБА_7 було засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.4 ст.27, ч.2 ст.366, ч.1 ст.258, ч.3 ст.358 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2014 року вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2014 року було змінено лише в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, а саме застосовано вимоги ст.ст.75, 76 КК України. Зазначені вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду набрали законної сили.
08.09.2015 року ОСОБА_7 звернувся до Корольовського районного суду із заявою про скасування за нововиявленими обставинами постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 26.12.2008 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на постанову від 04.06.2008 року про порушення кримінальної справи за фактом заволодіння бюджетними коштами в великих розмірах на суму 99,96 тисяч гривень шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення особами ФГ «Нива», «Нона» та «Пантера» за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України. В обґрунтування заяви ОСОБА_7 послався на наявність обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду кримінальної справи, а саме, що фермерських господарств «Нива», «Нона» та «Пантера» не існувало.
Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, підставами для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами є: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
За положеннями ст.459 КПК України обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами, мають бути абсолютно нові, раніше не відомі суду обставини, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно обґрунтував своє рішення на підставі ст.459 КПК України.
Аналізуючи обставини, на які посилається в своїй заяві ОСОБА_7 , як на підстави скасування постанови суду за нововиявленими обставинами, апеляційний суд вважає, що ці обставини, в тому числі й законність порушення кримінальної справи, були предметом судового розгляду кримінальної справи по суті, та разом із постановою про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 року і постановою Корольовського районного суду від 26.12.2008 року були відомі суду на час судового розгляду та при постановленні вироку, а тому відповідно до ст.459 КПК України не являються нововиявленими обставинами. Ці ж обставини, на час досудового розслідування та судового слідства були відомі також і ОСОБА_7 .
При цьому, твердження ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про виявлення ним штучного створення та підроблення доказів в кримінальній справі, належними доказами не підтверджено. Відповідно до змісту ст.459 КПК України поновленню справи за такими нововиявленими обставинами обов`язково повинно передувати притягнення до кримінальної відповідальності й засудження службових осіб, винних у штучному створенні або підробленні доказів.
За вказаних обставин, ухвала суду першої інстанції по суті прийнятого рішення є законною, істотні порушення кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 08.12.2015 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 26.12.2008 року за нововиявленими обставинами, - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді :