Провадження № 1-кп/643/10/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.05.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006501 від 04.12.2013 року та № 0002383 від 15.04.2013 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, який одружений, дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 21.09.2010 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 19.09.2011 року згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.09.2011 року на підставі п. «а» ст. 3 Закону України «Про амністію»

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , як раніше судимому, Московським районним судом м. Харкова 13.07.2012 року було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, про що йому під розпис оголошено. Цим же судом та в той же день йому встановлені обмеження як піднаглядному, які під розпис йому оголошені і роз`яснені. У зв`язку з цими обмеженнями, передбаченими ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ОСОБА_4 зобов`язаний з`являтись для реєстрації в Московський РВ ГУДМС України в Харківській області в 1,2,3,4-у середу кожного місяця. Також йому заборонено залишати своє місце проживання у період з 20-00 год. до 04-00 год. ранку, він зобов`язаний повідомляти працівників міліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання. Крім того, йому заборонено виїзд за межі м. Харкова без письмового дозволу керівництва Московського РВ ГУДМС України в Харківській області. ОСОБА_4 спочатку дотримувався призначених йому правил адміністративного нагляду, а потім, з метою ухилення від них, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з початку лютого 2013 року, точну дату не встановлено, і по 16.04.2013 року за вищевказаною адресою не проживав, хоча і зобов`язаний там проживати і ночувати вдома. З 13.02.2013 року і по 15.04.2013 року для реєстрації в Московський РВ не з`являвся, хоча зобов`язаний це робити щосереди, і не повідомив про своє місце знаходження в органи міліції з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Крім того, ОСОБА_4 на початку квітня 2013 року, точна дата та час не встановлені, знаходячись біля будинку № 11 по вул. Гарібальді в м. Харкові, знайшов металевий кастет, та, маючи умисел, спрямований на незаконне носіння кастету без передбаченого законом дозволу, взяв його і з того часу став носити при собі з метою самооборони. 15.04.2013 року, приблизно о 17:00 год., біля будинку № 2 по вул. Світлій в м. Харкові, співробітниками міліції в ході огляду в присутності двох понятих було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 з сумки, яка була при ньому, кастет, стійка упора обмотана ізоляційною стрічкою синього кольору, який згідно з висновком експерта № 153 від 23.04.2013 року відноситься до холодної зброї ударно-дробильної дії і виготовлений саморобним способом, який ОСОБА_4 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Також 29.11.2013 року, приблизно об 11:00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , з яким у них склалися довірчі відносини, який працював на пункті прийому макулатури, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, маючи намір отримати металевий візок, який належав ОСОБА_5 , без належної оплати, та в подальшому розпорядитися ним на власний розсуд, повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію, а саме сказав, що вказаний металевий візок йому потрібний на деякий час, щоб перевезти неіснуючу макулатуру, яку ОСОБА_4 начебто знайшов. Після цього ОСОБА_4 отримав металевий візок, який належав ОСОБА_5 , тим самим незаконно ним заволодів, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_4 заволодів чужим майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме металевим візком заводського виробництва, розміром 2,5х1,40 м., вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 320 від 09.12.2013 року 850,00 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 850,00 грн.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначених злочинів за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Показав, що в повному обсязі ознайомлений із обвинувальним актом, і в останньому правильно і точно зазначені час, місце, спосіб та інші обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з його матеріалами і не заперечує висновки експертизи та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів, кваліфікує його дії відповідно за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду,за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу, та за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Судом вивчалась особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно довідок-характеристик за місцем проживання характеризувався задовільно, спиртними напоями не зловживав, порушень громадського порядку не допускав, скарг від сусідів не надходило.

В судовому засіданні прокурором було зазначено, що в ході досудового розслідування з боку ОСОБА_4 мало місце щире каяття.

Враховуючи наведене, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Ухвалою суду від 12.03.2014 року, постановленою в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 було оголошено в розшук, судове провадження зупинено. Ухвалою від 26.03.2015 року провадження було поновлено. Ухвалою від 23.06.2015 року обвинуваченого було оголошено в розшук, провадження зупинено. Ухвалою від 19.04.2016 року провадження було поновлено у зв`язку із явкою обвинуваченого до суду.

За таких обставин суд, керуючись положеннями ст. 49 КК України, приходить до висновку, що перебіг давності за вказані вище злочини зупинявся, в зв`язку з чим строк давності щодо злочину, передбаченому ст. 395 КК України, не закінчився.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, і призначає покарання у межах санкції статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини. Остаточне покарання суд призначає на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів. Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, які не є тяжкими та особливо тяжкими, відсутність тяжких наслідків, спричинених злочинами, дані про особу обвинуваченого, зокрема задовільну характеристику за місцем проживання, щире каяття ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільній позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ст. 395, ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

- за ст. 395 КК України - у виді арешту на строк 6 (шість) місяців;

- за ч. 2 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (місяців);

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування остаточного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на ОСОБА_4 зобов`язання виконувати наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із м. Харкова без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні. Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 238,43 грн. (двісті тридцять вісім гривень сорок три копійки).

Речові докази, а саме металевий візок заводського виробництва, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутим законному володільцю.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1