АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

№ провадження 11-кп/778/506/16 Головуючий 1 інст. ОСОБА_1 Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року м. Запоріжжя
Судова колегія по кримінальнім справам Апеляційного суду Запорізької області у складі
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Запоріжжі, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 30.10.2003 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
2) 28.12.2004 року Ленінським районним судом районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 24.06.2006 року умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 1 день;
3) 29.01.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.05.2009 року за відбуттям строку покарання;
4) 01.06.2010 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
5) 02.12.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 25.07.2013 року умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 20 днів;
якого засуджено за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ч.ч.2,3,4 ст.76 КК України.
Витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз віднесено на рахунок держави.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 13.09.2015 року, приблизно о 1 годині, через вікно проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 , завдавши їй матеріальні збитки на загальну суму 7358 грн.
14.09.2015 року, приблизно о 5 годині, ОСОБА_7 проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 , завдавши йому матеріальні збитки на загальну суму 10034 грн. 30 коп.
В апеляційній скарзі заступник прокурора області, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію злочинів, просить вирок суду скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, постановити новий вирок та призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 613, 80 грн.
Заслухав суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив вирок залишити без зміни, розглянув матеріали кримінального провадження, судова колегія знаходить підстави для задоволення апеляційної скарги.
У судовому засіданні ОСОБА_7 визнав провину у скоєні цього злочину.
В силу ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, з чим погодився ОСОБА_7 та інші учасники судового провадження.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, так як він повторно таємно викрав чуже майно з проникненням у житло та інше приміщення.

Застосовуючи до обвинуваченого ОСОБА_7 ст.75 КК України, місцевий суд в порушення вимог ст.65 КК України належним чином не врахував всіх обставин справи, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин обтяжуючих кримінальне покарання, зокрема рецидиву злочину і, пославшись на сукупність обставин, пом`якшуючих покарання та на дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, прийшов до необґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом не було взято до уваги що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин із проникненням у житло та інше приміщення, є особою раніше судимою, працездатного віку, ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, після звільнення з місць позбавлення волі не змінив свого способу життя і не виправився, а тому колегія суддів вважає, що дані обставини свідчать про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_7 лише в місцях позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, було проведено судово-товарознавчі експертизи № 2182 від 24.09.2015 року та № 2183 від 25.09.2015 року та № 2184 від 30.09.2015 року, вартість кожної, згідно довідок про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні (а.с.48, 55, 62), складає 306 грн. 90 коп.

Суд першої інстанції в порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону не стягнув з обвинуваченого витрати, пов`язані з залученням експерта.
Рішення суду переглядається колегією суддів відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України, у разі необхідності застосування більш суворого покарання, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок.
Керуючись вимогами ст.ст. 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частинах призначеного покарання та відшкодування процесуальних витрат скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 613, 80 грн.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Головуючий:
Судді: