справа №176/2528/16-к
провадження №1-кп/176/151/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз засудженого вороком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України поглинуло покарання за вироком 03.02.2012 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.199, ч.2 ст.263. ч.1 ст.70 КК України та на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 03.02.2012 року до відбуття 5 (п`яти) років 6 (шісті) місяців позбавлення волі. Звільненого на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року умовно достроково на невідбутий строк 09 місяців 22 дня,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2016 року за № 0001235,
з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И В:
18 жовтня 2016 року приблизно о 17 год.30 хв. ОСОБА_5 , проходячи поблизу будинку №45 по вул. Бульвар Свободи в м. Жовті Води Дніпропетровської області, побачив раніше невідому ОСОБА_7 , яка котила перед собою дитячу коляску, на ручці якої висіла жіноча сумочка потерпілої. Передбачаючи, що у вказаній сумочці знаходиться гаманець з грошовими коштами у ОСОБА_5 раптово виник умисел на таємне, повторне викрадення зазначеного чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи ОСОБА_5 18.10.2016 року приблизно о 17:35 год. підійшов до шостого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , у який зайшла потерпіла ОСОБА_7 , де на сходовому майданчику біля вхідних дверей шостого під`їзду, остання залишила дитячу коляску, а сама піднялась з малолітньою дитиною на перший поверх та зайшла до квартири АДРЕСА_3 , двері якої за нею зачинились. ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу зайшов до шостого під`їзду вищезазначеного будинку, помітив дитячу коляску на ручці якої висіла жіноча сумочка та переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не може контролювати, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_7 дістав з жіночої сумочки гаманець чорного кольору, який не представляє для потерпілої ніякої матеріальної цінності, в якому знаходились три пластикові картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка «СбербанкРосії» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , водійське посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 ; дисконтні картки магазинів «Простор», «Аптека Надія», «Клініки Профімед», які не представляють для потерпілих ніякої матеріальної цінності, а також грошові кошти в сумі 270 грн. та таємно, повторно викрав вказане майно, яке належить ОСОБА_7 , після чого з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 270 грн. 00 коп.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст. 185 КК України, та за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся.

Суду пояснив, що дійсно у період часу 17 год. 30 хв. 18 жовтня 2016 року, проходячи поблизу будинку №45 по вул. Бульвар Свободи в м. Жовті Води Дніпропетровської області та побачивши біля шостого під`їзду даного будинку раніше невідому ОСОБА_7 , яка зайшла у нього залишивши дитячу коляску на сходовому майданчику біля вхідних дверей підїзду на ручці якої висіла жіноча сумочка, у нього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, дістав із сумочки гаманець чорного кольору в якому знаходились три пластикові картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка «СбербанкРосії» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , водійське посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 ; дисконтні картки магазинів «Простор», «Аптека Надія», «Клініки Профімед», а також грошові кошти в сумі 270 грн.

При цьому, обвинувачений зазначив, що обставини вчиненого ним кримінального правопорушення не оспорюєі вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються, щиро кається у скоєному, просить суворо не карати, викрадені гроші повернув.
Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, а саме прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , яка не висловила жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши учасникам наслідки ст.ст.349, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеня, яке ним не оспорюється та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 , визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку з чим суд, кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, є умисним та закінченим.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризуються негативно, вживає наркотичні речовини, підтримує зв`язок з особами, які були раніше засуджені, схильний до вчинення злочинів та правопорушень. Не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_5 не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимою особою, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, вчинив новий умисний середньої тяжкості злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та визнання своєї вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Судом також враховано і те, що потерпілій ОСОБА_7 шкода відшкодована, претензій майнового або немайнового характеру до обвинуваченого потерпілі не мають.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, та особу обвинуваченого ОСОБА_5 , що має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, за місцем проживання характеризується негативно, наявність обставин, що пом`якшують покарання, як і наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства. При цьому можливості застосування до останнього положення ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2012 року та звільнений на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року умовно достроково на невідбутий строк 9 місяців 22 дня, і під час не відбутої частини покарання вчинив новий злочин, то до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України, слід частково приєднати частину покарання по передньому вироку.

Під час досудового слідства відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Під час досудового розслідування експерти не залучались, витрати відсутні.

Цивільних позовів у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі: гаманець чорного кольору з трьома пластиковими картками ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка «СбербанкРосії» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , водійське посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 ; дисконтні картки магазинів «Простор», «Аптека Надія», «Клініки Профімед» та грошові кошти в сумі 270 грн., які передані на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України суд ,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського місцевого суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2012 року і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку у виконання та з моменту його затримання.

Речові докази у справі: гаманець чорного кольору з трьома пластиковими картками ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка «СбербанкРосії» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , водійське посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 ; дисконтні картки магазинів «Простор», «Аптека Надія», «Клініки Профімед» та грошові кошти в сумі 270 грн., які передані на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1