Ухвала
іменем україни
12 серпня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 липня 2016 року у кримінальному провадженні № 0001003 щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2016 року засуджено

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК,
за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Стягнуто з засудженого в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_6 та 100 000 грн. на користь потерпілої ОСОБА_7 .

Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 04 березня 2016 року близько 08.00 год., перебуваючи у кімнаті за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_8 з метою вбивства умисно наніс останній два удари кухонним ножем в спину, від чого настала смерть потерпілої.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11 липня 2016 року вирок місцевого суду в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції змінити, пом`якшивши ОСОБА_5 покарання. Вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, а також відсутності обставин, що його обтяжують, виправлення засудженого можливе при призначенні йому покарання, наближеного до мінімального у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_5 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 1 ст. 115 КК у касаційній скарзі не оскаржені.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, обираючи ОСОБА_5 покарання, суд належним чином врахував тяжкість вчиненого злочину, який є особливо тяжким, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК не має судимості, характеризується посередньо, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, сприяння слідству, а також відсутність обставин, що його обтяжують.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, в тому числі і ті, на які захисник послався у касаційній скарзі, зваживши на наслідки вчинення злочину троє неповнолітніх дітей з вини засудженого залишились без матері, а також на думку потерпілих, яким завдана злочином шкода не відшкодована та які наполягали на суворому покаранні для ОСОБА_5 , суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення засудженому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 12 років, розмір якого не є максимальним. Тому доводи захисника про неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин є безпідставними.

Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через м`якість колегія суддів не убачає. Не наведено таких підстав і у касаційній скарзі захисника.

Перевіривши вирок за апеляціями засудженого та захисника, апеляційний суд викладені у них доводи в частині суворості призначеного покарання обґрунтовано визнав неспроможними та з наведенням відповідних мотивів ухваленого рішення залишив вирок щодо ОСОБА_5 у відповідній частині без зміни.
Ухвала апеляційного суду належним чином умотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника та доданих до неї копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11 липня 2016 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3