Справа № 278/618/16-к
В И Р О К
Іменем України
13 квітня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000028, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період військової частини польова пошта НОМЕР_1 , судимого:
1 серпня 2014 року Долинським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
в с т а н о в и в :
14 серпня 2015 року на підставі указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року № 15/2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлено для подальшого її проходження до військової частини польова пошта НОМЕР_2 (полігон « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Миколаївської області).
7 жовтня 2015 року ОСОБА_4 був переведений до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 7 жовтня 2015 року № 217 солдата ОСОБА_4 зараховано в списки особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення, призначено на посаду слюсаря відділення деревообробних та малярних робіт ремонтного взводу спеціальних робіт 1 ремонтної роти автомобільної техніки вказаної військової частини.
28 жовтня 2015 року о 8 годині солдат ОСОБА_4 в порушення вимог ст.ст. 17 та 65 Конституції України, ст. ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України в умовах особливого періоду умисно з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби без дозволу відповідних командирів та поважних причин самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), обов`язки за посадою не виконував та проводив час на власний розсуд до 31 січня 2016 року, коли самостійно повернувся до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини справи, у вчиненому кається.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному злочині іншими учасниками судового засідання не заперечується.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 відмовився давати показання, суд обмежився дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує його діяння за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України, є умисним тяжким військовим злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 судимий, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом за мобілізацією, по службі характеризується посередньо, має захворювання хронічний вірусний гепатит « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке хоча і не є підставою для звільнення з військової служби, однак пов`язане з її проходженням.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має судимість за вчинення умисного злочину та вчинив новий умисний злочин.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність однієї обтяжуючої покарання обставини, а також приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, які в сукупності із наявністю у обвинуваченого хронічного захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, позицію державного обвинувача, суд приходить до висновку про можливість на підставі ст. 69 КК України призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі. Крім того, враховуючи вищенаведене та те, що обвинувачений є військовослужбовцем, суд на підставі ст. 62 КК України вважає за можливе замінити позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні. Суд вважає, що саме такого покарання буде достатньо для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільний позов не пред`явлений, дані щодо судових витрат відсутні.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 та ст. 62 КК України у виді двох років тримання у дисциплінарному батальйоні.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1