ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/203/16-к
№пр. 1-кп/384/29/2016
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, не працюючого, з середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого:
19.06.1998 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі умовно зі штрафом у розмірі 170 грн.; 23.08.2002 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 грн.; 19.05.2006 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 800 грн.; 15.06.2006 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.; 05.06.2008 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців. Звільнений на підставі постанови Петровського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2011 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що він на початку березня місяця 2016 року, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, знаходився на території домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де разом з ОСОБА_6 розпивав спиртні напої. Після розпиття спиртних напоїв, вийшовши з будинку ОСОБА_5 помітив в приміщенні незачиненого гаражу мопед марки «ALPHA ZS50F». В цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння ліхтарями сигналу поворотів та звуковим сигналом, які були встановлені на даному мопеді. З цією метою ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх намірів, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, близько 21 години, впевнившись в тому що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, через не замкненні двері зайшов у приміщення гаража, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, звідки таємно від оточуючих, шляхом відламування демонтував з мопеда «ALPHA ZS50F» та викрав чотири ліхтаря сигналу поворотів, вартість яких згідно з висновком експерта № 201 від 25.03.2016 року, складає 762 гривні 40 копійок та звуковий сигнал, вартість якого згідно з висновком експерта № 201 від 25.03.2016 року складає 116 гривень. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, як своїм, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_4 збитків на суму 878 грн. 40 коп..
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
28 березня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений та потерпіла наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.1 ст. 473, ч.5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом.
Прокурор в судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.5 ст. 474 та п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання у виді одного року позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття та обставини, які обтяжують покарання, до яких відноситься вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілою міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої між ним та потерпілою ОСОБА_4 міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази по справі: уламки ліхтарів сигналу поворотів мопеда «ALPHA ZS50F», які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП - знищити, як такі, що не мають ніякої цінності (Т.1 а.п.43).
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживаня, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази по справі: уламки ліхтарів сигналу поворотів мопеда «ALPHA ZS50F», які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП - знищити, як такі, що не мають ніякої цінності.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1