справа № 208/1980/16-к
№ провадження 1-кп/208/309/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 .

Розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000211 від 20 січня 2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Степове, Полтавської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.07.2014р. - Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.190 КК України до штрафу у сумі 850 грн.,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, штраф сплачено, суд, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 20 січня 2016 року приблизно об 11.00 год. проходив по АДРЕСА_2 , та побачив, що із подвір`я домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 . вийшов раніше не відомий йому чоловік. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на проникнення до приміщення будинку, який розташований на території вказаною домоволодіння та викрадення будь-якого майна, яке знаходилось у ньому.

Реалізуючі свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на проникнення до будинку АДРЕСА_2 . усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_5 20 січня 2016 року приблизно об 11.00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), підійшов до відчинених воріт домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . зайшов до подвір`я, підійшов до вікна будинку, шляхом віджиму відчинив його, після чого умисно, незаконно, поза волею власника ОСОБА_4 проник до приміщення зазначеного домоволодіння, чим порушив гарантоване право громадянина України, передбачене ст.30 Конституції України на недоторканість житла.

Оглянувши всі кімнати домоволодіння. ОСОБА_5 знайшов грошові кошти у сумі 3 доларів США та нагородні медалі Великої Вітчизняної Війни, які для потерпілого ОСОБА_4 матеріальної цінності не мають. Зазначені предмети ОСОБА_5 поклав до кишені брюк, які були на ньому. В цей момент до будинку повернувся потерпілий ОСОБА_4 який затримав ОСОБА_6 в приміщенні свого будинку.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення до житла особи.

22 березня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні за № 0000211 від 20.01.2016 року.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.162 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Він дійсно зійшов до подвір`я по АДРЕСА_3 , віджав вікно, потрапив до будинку, де знайшов гроші та нагороди Великої Вітчизняної Війни, в цей момент до будинку повернувся потерпілий ОСОБА_4 , який його затримав.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просить затвердити зазначену угоду, події відбувалися так, як було встановлено в ході досудового слідства і як розповідає ОСОБА_5 .

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч.1 ст.473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно ст.314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 370, 373, 374, 469, 471,474-475 КПК України,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 22 березня 2016 року у кримінальному провадженні за №0000211 від 20.01.2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.162 КК України у вигляді штрафу у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Дніпропетровська через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1