Дата документу Справа № 337/680/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/803/16 Головуючий в 1-й інстанції:
Єдиний унікальний №337/680/16-к ОСОБА_1
Категорія: ст.186 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
08 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2016 року,

встановив:
06.04.2016р. судді-доповідачу передана апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2016 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.
Перевіривши відповідність апеляційної скарги прокурора вимогам ст.396 КПК України, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, відповідно до положень кримінального закону питання про призначення покарання регулюється розділом ХІ КК України, а питання про звільнення від відбування покарання розділом ХІІ КК України.

Враховуючи зазначене та виходячи з положень ст.374 КПК України питання про призначення покарання та питання про звільнення від відбування покарання є окремими питаннями, щодо яких, ухвалюючи вирок, суд повинен прийняти окреме рішення по кожному з цих питань.

Незважаючи на положення кримінального та кримінального процесуального закону прокурор, посилаючись на необґрунтоване звільнення судом обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, в той же час, в резолютивній частині скарги не ставить питання про скасування вироку суду в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати лише в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому прокурор просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України теж саме покарання, що і призначено судом першої інстанції (4 роки позбавлення волі), але при цьому не зазначає з яких підстав вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Порушуючи питання про скасування вироку, прокурор посилається на те, що суд при призначенні покарання необґрунтовано не врахував обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочину, але при цьому прокурор не наводить будь-які обставини, які б свідчили про те, що досудовим розслідуванням ця обставина була встановлена та зазначена в обвинувальному акті відповідно до вимог ст.ст.91, 291 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про те, що апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.399 КПК України

ухвалив:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2016 рокузалишити без руху.

Надати прокурорустрок для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2