Справа № 206/1028/16-к
1-кс/206/80/16
УХВАЛА
19 лютого 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання старшого слідчий слідчого відділення Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 01.11.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.02.2015 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 8 місяців 8 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю слідчого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

19 лютого 2016р. слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що у провадженні слідчого відділу Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000129 від 30.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у середині січня 2016 року, точну дату у ході досудового розслідування встановити не довелось можливим, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до одноповерхового приватного житлового будинку АДРЕСА_3 , де через огорожу побачив, що на подвір`ї відсутні власники та в будинку не горить світло.

Після чого, ОСОБА_4 , переліз через паркан та через відчинені двері, проник до вказаного будинку, звідки повторно, таємно викрав телевізор марки «GRUNDIG», моделі «М72-105 IDTV», що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд у корисливих для себе цілях, у зв`язку з чим ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток на суму 816,33 гривень.

Дії ОСОБА_4 слідчий кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, яке вчинено повторно.

Просить суд обрати ОСОБА_4 найбільш м`який вид запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що на його думку буде в повній мірі слугувати забезпеченню виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити.

ОСОБА_4 цілком погодився із клопотанням слідчого і пояснив, що він дійсно скоїв дане кримінальне правопорушення.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого і підозрюваного, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши подані матеріали, доходжу висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Було встановлено, що 30 січня 2016 року відомості щодо вчинення кримінального правопорушення були внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129, кваліфікація якого передбачена ч.3 ст. 185КК України.

16 лютого 2016 року о 17год.00хв. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

19 лютого 2016 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_4 вручено дане клопотання.

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Врахувавши обставини справи, приймаю за дійсні доводи слідчого про те, що до підозрюваного слід застосувати найбільш м`який вид запобіжного заходу особисте зобов`язання.

Зазначені висновки засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, проте з`являється на виклики слідчого.

В сукупності вказане свідчить про добросовісність підозрюваного і здатність виконувати покладені на нього обов`язки, що є вирішальним і необхідним для застосування такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

У відповідності до ч.ч.5,6 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження зокрема для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, раніше судимими;

5)докласти зусиль до пошуку роботи.

Зазначені обов`язки діють два місяці, по 19 квітня 2016р. включно.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого слідчого відділення Самарського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала є остаточною і відповідно до ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1