Ухвала іменем україни 23 вересня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2014 року й ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року стосовно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Захисник 27 січня 2016 року звертався до суду з касаційною скаргою, в якій, крім іншого, порушував питання про поновлення йому пропущеного строку на касаційне оскарження згаданих судових рішень.

Своє клопотання ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що 29 грудня 2015 року на підставі наказу регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17 листопада 2015 року № 49над йому було видано доручення № 004-0022943 про надання вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_5 .

Ухвалою ВССУ від 08 лютого 2016 року захисникові відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження та повернуто касаційну скаргу згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки з його клопотання підстав для поновлення пропущеного строку, не вбачається.

ОСОБА_4 16 серпня 2016 року повторно звернувся до ВССУ зі скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження згаданих рішень місцевого й апеляційного судів.

У клопотанні захисник знову зазначає, що 29 грудня 2015 року на підставі наказу регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17 листопада 2015 року № 49над йому було видано доручення № 004-0022943 про надання вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_5 . Крім того, вказує, що, починаючи з лютого 2016 року, він направив запити на адресу пенітенціарної установи з метою встановлення дати прибуття засудженого до місця відбування покарання, а також стану його здоров`я. Відповідь на свої запити ОСОБА_4 отримав лише 08 серпня 2016 року.

На думку захисника, наведені обставини є поважними для поновлення йому строку на касаційне оскарження згаданих вироку та ухвали.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана захисником протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Реалізуючи право сторони захисту, захисник повторно звернувся до суду касаційної інстанції зі скаргою 16 серпня 2016 року, тобто майже через два роки після закінчення тримісячного строку на касаційне оскарження судових рішень.

Як убачається зі змісту клопотання про поновлення пропущеного строку, захисник повторно послався на те, що 29 грудня 2015 року на підставі наказу регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 17 листопада 2015 року № 49над йому було видано доручення № 004-0022943 про надання вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_5 . Оскільки ці доводи вже були предметом перевірки суду касаційної інстанції, а їх повторний розгляд чинним КПК не передбачений.

Стосовно доводів про те, що ОСОБА_4 з лютого 2016 року направляв запити до установи виконання покарань, де перебуває засуджений, відповіді на які отримав 06 серпня 2016 року колегія суддів не вважає поважними для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Отже, зі змісту клопотання захисника підстав для поновлення пропущеного строку не вбачається.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Таким чином, оскільки касаційну скаргу подано з пропуском встановленого законом строку, а суд касаційної інстанції за клопотанням захисника не знаходить підстав для його поновлення, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити захисникові ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 лютого 2014 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року стосовно ОСОБА_5 й повернути йому касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3