ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000158 від 22.01.2016 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, не працюючого, освіта середня, неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.12.2011 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, не працюючого, освіта вища, неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-02.10.2008 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
-19.06.2009 року Ленінський районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 3ст. 357, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
обвинувачених за ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 22.01.2016 року близько 01:00 год., перебуваючи за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Парусний, зустрів свого знайомого ОСОБА_6 та малознайомого йому чоловіка ОСОБА_7 , який знаходився за кермом автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 червоного кольору. В ході спілкування ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 таємно викрасти чуже майно з кв. АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , та де останній мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , при цьому не повідомляючи про свої злочинні наміри малознайомому ОСОБА_7 , на що ОСОБА_6 дав свою згоду, тим самим вступив у попередню змову на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, що належить ОСОБА_8 .
Згідно домовленості ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 повинні були проникнути у житло, та винести викрадене майно з кв. АДРЕСА_3 до автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 в якому на них повинен чекати ОСОБА_7 який не був обізнаний про злочинні дії останніх.
Того ж числа, а саме 22.01.2016 року, близько 03:00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого мана з корисливих мотивів, вчинюючи злочин групою осіб, діючи згідно раніше розподілених ролей, співвиконавці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , прибули до буд. АДРЕСА_4 . Після чого переконались, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, ОСОБА_5 , згідно відведеної йому ролі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи групою осіб, проник до кв. АДРЕСА_3 , через двері балкону вказаної квартири, забравшись по решітці вікна першого поверху, тим самим отримав доступ до майна, що зберігалось у житлі, і продовжуючи вчиняти умисний корисливий злочин, відчинивши двері квартири кв. АДРЕСА_3 із внутрішньої сторони, впустив до вказаної квартири ОСОБА_6 з яким вони разом винесли із вказаної квартири до виходу під`їзду, наступне майно: мікрохвильову піч «Samsung M1712NR»; варильну поверхню газову «Ardo HEL 64х»; термос пластиковий; кросівки «High Plains».
Після чого ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 обернувши викрадене майно на свою користь отримали можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 3209,99 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що скоїв злочин за обставин, викладених у обвинуваченні. Так 22.01.2016 року близько 03:00 він разом з ОСОБА_6 пробрались до квартири АДРЕСА_3 , звідки викрали речі, а саме мікрохвильову піч, варильну поверхню газову, термос, кросівки.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що скоїв злочин за обставин, викладених у обвинуваченні. Дійсно 22.01.2016 р. вночі разом з ОСОБА_5 викрали з квартири ОСОБА_4 належне їй майно.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 22.01.2016 р. їй зателефонували вночі та повідомили, що до її квартири пробрались крадії. Після приїзду до квартири вона побачила свої речі в під`їзді будинку.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинувачених. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування по ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло, вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд встановив, що дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування по ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у житло, вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням особи обвинуваечного, підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд також не знаходить.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинувачених відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленням волі строком на три роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 22.01.2016 року, зарахувавши строк попереднього ув`язнення за період з 22.01.2016 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
До набрання вироком чинності продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавленням волі строком на три роки.
До набрання вироком чинності продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 245,52 грн. (по 122, 51 грн. з кожного)
Речові докази по справі:
- дублянка чоловіча чорного кольору, вилучена 22.01.2016 р. в квартирі АДРЕСА_3 , що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 4434 - знищити;
- мікрохвильову піч «Samsung M1712NR»; варильну поверхню газову «Ardo HEL 64х»;термос пластиковий; кросівки «High Plains», які передані під гарантійну розписку ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1