АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/919/16 Справа № 175/2548/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , представника заявника в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_9 .

Не погодившись з винесеним рішенням адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого Дніпропетровського ВП ГУНП в Д/о про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного 13 квітня 2016 року в ЄРДР за № 0000955.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що ОСОБА_7 відповідно до обставин кримінального провадження в рамках якого був накладений арешт на автомобіль є добросовісним набувачем цього майна, а тому вважає, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою, безпідставною та постановлена з порушенням норм кримінального процесуального права

Крім того, зазначає, що слідчим не доведено реальну загрозу зникнення, втрати чи пошкодження вказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року, було задоволене клопотання слідчого Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна, а саме автомобіля марки Mercedes- Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску .

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, про необхідність накладення арешту на автомобіль марки Mercedes- Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, оскільки даний автомобіль відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КК України, а також з урахуванням того що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того, відповідно до ст. 10. ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегією суддів встановлено, що в СУ Дніпропетровського ВП ГУНП у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000955від 13 квітня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України

05 липня 2016 року в межах вказаного кримінального провадження слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту майно, а саме автомобіль марки Mercedes- Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, то відповідно до даних регіонального сервісного центру у Дніпропетровській області 29 вересня 2015 року автомобіль марки Mercedes- Benz ML 350 д.н. НОМЕР_2 , 2013 року випуску, було перереєстровано на підставі довідки-рахунку ААЕ № 587047 від 28 вересня 2015 року ВРЕР-1 УДАІ в м.Київ (8001) на громадянку ОСОБА_11 та присвоєно номерний знак НОМЕР_3 . Після чого 30 вересня 2015 року даний автомобіль було знято з обліку для реалізації, подальша реєстрація відбулась на громадянку ОСОБА_7 , на підставі довідки-рахунку ААЕ № 923618 від 23 жовтня 2015 року ВРЕР-6 УДАІ в м.Київ (8006) та присвоєно номерний знак НОМЕР_1 .
Тобто жодних даних, що ОСОБА_12 є не добросовісним набувачем органами досудового слідства належних доказів не надано, а тому відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, автомобіль марки Mercedes- Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску, на день розгляду клопотання, тобто 05 липня 2016 року, не було визнано речовим доказом, а тому посилання слідчого судді в ухвалі щодо відповідності вказаного майна критеріям ст.98 КПК України є необґрунтованими.

Постанова слідчого про визнання автомобіля речовим доказом датована 21 липня 2016 року.

Між тим, слідчим у поданні загроза знищення або пошкодження майна на яке накладено арешт, мотивовано тим, що автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки та використовується для автоперевезень, а тому може бути пошкоджений або знищений у результаті ДТП. Тобто жодних об`єктивних причин, які б доводили на сьогоднішній день реальну загрозу зникнення, втрати або пошкодження автомобіля в поданні слідчого та у наданих суду матеріалах не міститься.

Що стосується вилучення майна з метою перешкоджання злочинній діяльності та з метою майбутнього відшкодування завданих злочином збитків, то ані орган досудового розслідування, який вносив клопотання, ані слідчий суддя, задовольняючи зазначене клопотання, не звернули свою увагу на те, що на день розгляду справи в суді першої інстанції, жодній особі у даному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, розмір завданих кримінальним правопорушенням збитків належним чином не визначенота цивільний позов не заявлений в межах кримінального провадження.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність його задоволення.
З огляду на викладене, з висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляцію представника заявника, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання слідчого для виконання вимог ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року, якою було задоволене клопотання слідчого Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна, а саме автомобіля марки Mercedes- Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна, а саме автомобіля марки Mercedes- Benz ML 350 д.н. НОМЕР_1 , 2013 року випуску повернути для виконання вимог ст. 172 КПК України протягом 72 годин з моменту отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4