АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 613/791/16-к Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/970/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження № 11сс/790/970/16 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 17 06 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді вищевказаного суду від 17 06 2016 року задоволено клопотання слідчого про арешт автомобіля «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , із визначенням місця його зберігання на майданчику за адресою: вул. Міліцейська №9 в м. Богодухові Харківської області.
Як встановив суд, 05.06.2016 року близько 03 год. 20 хв. до Богодухівського ВП надійшло повідомлення від невідомого про те, що на вул. Пушкіна, м.Богодухів, Харківської області сталося ДТП за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керуючи автомобілем ВАЗ-2108, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження з якими був доставлений до Богодухівської ЦРЛ.

На ухвалу слідчого судді, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищевказану ухвалу суду про арешт майна, а саме автомобіля «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 і постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт зазначеного автомобіля, посилаючись на порушення слідчим суддею норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що слідчим у клопотанні не доведено, що дане правопорушення підпадає під ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Крім того, власник автомобіля, маючи необхідність, зумовлену в користуванні автомобілем, розпочав його ремонт і на час розгляду даного клопотання вже майже його відремонтував. Тобто автомобіль вже не містить на собі слідів кримінального правопорушення, або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, автомобіль втратив ознаки речового доказу, які описані в ст.98 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи власника майна ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про необхідність скасування ухвали слідчого судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000462 від 05.06.2016 року, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2108» жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , слідчий суддя прийшов до висновку, що згідно наявних в матеріалах справи відомостей є підстави вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і не застосування його арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та

або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На думку судової колегії, слідчим доведено, що арешт вказаного майна застосований з метою забезпечення доказової бази по кримінальному провадженню, так як вказане майно відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.2,4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 17.06.2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 392, 404,405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 17.06.2016 року про задоволення клопотання слідчого та про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ-2108» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , із визначенням місця його зберігання на майданчику за адресою: вул. Міліцейська №9 в м. Богодухові Харківської області залишити без змін.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, в порядку ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді :