АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги засудженого ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого прокуратури від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002135 від 02 жовтня 2015 року щодо судді ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 365 ч. 3, 374 ч. 1, 375 ч. 1 КК України

в с т а н о в и л а :
Скаржник ОСОБА_7 звернувся до суду з скаргою про скасування постанови старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області Горобець С від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002135 від 02 жовтня 2015 року, по факту вчинення кримінальних правопорушень суддею апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_8 , в зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375 КК України.

Скаргу мотивує тим, що перевірка проведена поверхнево, без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, упереджено та поспішно винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Вказує, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження що слідчим не виконано вказівки слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 , що були надані в ухвалі від 06 листопада 2015 року, не здійснено допита свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в його присутності.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2016 року у задоволенні скарги засудженого ОСОБА_7 на постанову слідчого прокуратури від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002135 від 02 жовтня 2015 року щодо судді ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 365 ч. 3, 374 ч. 1, 375 ч. 1 КК України, було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2016 року та постановити нову, якою задовольнити його скаргу й скасувати постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області Горобець С від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002135 від 02 жовтня 2015 року. Також просить зобов`язати досудовий орган відновити кримінальне провадження № 0002135.

Крім того, просить суд поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Свою апеляційну скаргу ОСОБА_7 мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржуване судове рішення ухвалене з істотними порушеннями судом першої інстанції вимог процесуального закону, а також судом не виконано функції судового контролю по забезпеченню та дотриманню прав, свобод та інтересів людини і громадянина у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Зазначає, що 01 червня 2000 року суддя Черкаського обласного суду ОСОБА_8 , діючи умисно поза наданими законом повноваженнями під час судового розгляду провадження №2-41/97, незаконно привласнив повноваження судової колегії суду першої інстанції та діючи одноособово вчинив дії, які могли бути вчинені лише колегіально у складі двох судді та трьох народних засідателів, під час яких не забезпечив участь захисника, яка є обов`язковою.

За результатами розгляду 01 червня 2000 року суддя оформив процесуальний документ одноособово, взявши на себе повноваження судової колегії, та проголосив судове рішення постанову від 01 червня 2000 року Черкаського обласного суду по справі №2-41/97 про засудження особи, тобто ОСОБА_7 за ст. 93 КК України ( в редакції 1960 року ) до довічного позбавлення волі.

Таким чином, суддею ОСОБА_8 було вчинено протиправні дії, які перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК УКраїни, як вчинення посадовою особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який безпосередньо передбачений кримінальним кодексом України та становить кримінальне правопорушення за кваліфікуючими ознаками ст. 365 ч. 3 КК України.

Зазначає, що висновки слідчого про відсутність у діях судді ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375 КК України є необгрунтовнаими та такими, що встановлюють неповноту досудового розслідування і виражають дискримінаційний підхід, а саме розмежування впливу закону за соціальними ознаками.

Разом з тим, слідчий суддя залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки доводам потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити як необґрунтовану, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, пояснення засудженого, який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Наведені вимоги закону слідчим прокуратури та слідчим суддею дотримані.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 , суд керувався тим, що слідчий прийшов до обґрунтованого висновку, що факт вчинення кримінальних правопорушень суддею ОСОБА_8 не знайшов свого підтвердження, оскільки відсутні достатні дані, що вказують на наявність у діях останнього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375 КК України. Досудове розслідування проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Такий висновок суду є переконливим з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком судової колегії в кримінальних справах Черкаського обласного суду від 19 грудня 1997 року ОСОБА_7 засуджено за ст.ст.208, 81 ч.2, 17, 117 ч.2, 196-1 ч.2, 142 ч.2, 93 п.п. «а», «е», «з» КК України до покарання у вигляді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна. Даний вирок залишено без змін ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 03 березня 1998 року.

Постановою Черкаського обласного суду від 01 червня 2000 року вирок Черкаського обласного суду від 19 грудня 1997 року відносно засудженого ОСОБА_7 приведено у відповідність із Законом України від 22 лютого 2000 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України» шляхом пом`якшення засудженому ОСОБА_7 покарання за ст.93 п.п. «а», «е», «з» КК України зі смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 10 жовтня 2000 року постанову Черкаського обласного суду від 01 червня 2000 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, тому вони вважаються законними, доки не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Таким чином, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Інакше можна говорити про привласнення функцій здійснення правосуддя іншими органами або посадовими особами, що прямо заборонено ч. 3 ст. 124 Конституції України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в заяві ОСОБА_7 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення суддею апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_8 , заявником не наведено фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, якими не можуть вважатися припущення заявника щодо незаконності постановлених судових рішень стосовно нього. ОСОБА_7 в заяві фактично викладена незгода із судовим рішенням, яке набуло чинності, було предметом касаційного перегляду, під час якого надано належну оцінку всім встановленим обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області Горобець С від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження базується на дійсних обставинах справи, у ній наведені достатні докази та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність в діях судді апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375 КК України.

При цьому, наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_7 , які аналогічні доводам його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, щодо її незаконності, не знайшли свого підтвердження, доказів на підтвердження неповноти досудового розслідування кримінального провадження в судовому засіданні не встановлено, а тому колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді, що з врахуванням встановлених обставин, характеру події, слідчий всебічно, повно і неупереджено дослідив обставини кримінального провадження, дав аналіз наявних доказів, а також мотивів і процесуальних підстав закриття кримінальної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає, що при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження не встановлено порушень кримінального процесуального закону.

Отже, підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2016 року, якою відмовлено у задоволенні скарги засудженого ОСОБА_7 про скасування постанови слідчого прокуратури від 30 листопада 2015 року про закриття кримінального провадження № 0002135 від 02 жовтня 2015 року, щодо судді ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 365 ч. 3, 374 ч. 1, 375 ч. 1 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :