Справа №636/2348/16-к
Провадження №1-к/636/322/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нироб Чординського району Пермської області РФ, громадянина України, німця, з середньотехнічною освітою, одруженого, працюючого по найму пастухом худоби, зареєстрованого і фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ; неодноразово судимого, останній раз 17.03.2011 року Чугуївським міським судом за ч.1 ст.310, ч.2 ст.309, ст.ст.70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.04.2014 року за постановою Жовтневого райсуду міста Харкова умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 3 дня, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На початку грудня 2015 року у денний час ОСОБА_4 діючи з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу проник до часткового огородженої садиби і скориставшись тим, що його ніхто не помітив, таємно викрав металеву хвіртку кустарного виробництва, лист металу та металеву воротину, загальною вартістю за висновком судово-товарознавчої експертизи 214 гривень 92 копійки. Після чого з місця події зник, використавши вкрадене на свою користь.
Допитаний у якості обвинуваченого, ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив у судовому засіданні наступне. У грудні 2015 року достовірно знаючи про можливість скоєння крадіжки у домоволодінні ОСОБА_5 , в якому постійно ніхто не проживав, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де шляхом вільно доступу зайшов на територію домоволодіння і скориставшись тими обставинами, що його ніхто не помітив, вкрав хвіртку кустарного виробництва, лист металу та металеву воротину. Після чого покинув домоволодіння, здавши в наступному металеві на металобрухт, а отримані від крадіжки гроші використав на свої потреби.
ОСОБА_4 погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, повністю визнав свою провину, виказав щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні.
Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла письмова заява з клопотанням про слухання справи за його відсутністю у зв`язку з повним добровільним відшкодуванням завданої йому шкоди обвинуваченим.
Прокурор та обвинувачений не висловили жодних заперечень, щодо встановлених обставин.
У відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.
В судовому засіданні суд з`ясував, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винуватим у таємному викраденні чужого майна скоєного повторно і роз`яснив йому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він та прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, суд діючи в рамках пред`явленого обвинувачення за обвинувальним актом, вважає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна скоєне повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше судимий, в цілому позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає повне визнання своєї провини, щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування завданої злочином шкоди потерпілому.
Обставинами що обтяжують його покарання, суд визнає рецидив злочину.
Дослідивши наведені обставини у сукупності, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують його покарання, те що скоєне ним кримінальне правопорушення є середньої тяжкості, суд призначаючи йому покарання в межах санкції статті КК України, за якою кваліфіковане діяння, - у виді позбавлення волі, приходить до висновку доцільності застосування звільнення від відбуття покарання з випробуванням, оскільки його виправлення та перевиховування ще можливе без ізолювання від суспільства.
Судові витрати у вигляді вартості проведеної по кримінальному провадженню експертизи покласти на обвинуваченого.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку в 3 (три) роки, зобов`язавши не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти її про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно засудженого ОСОБА_4 - не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у виді вартості проведеної експертизи в сумі 263(двісті шістдесят три) гривні 88 копійок.
Вирок може бути оскаржений, з підстав передбачених ст.ст.394,395 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: підпис.
Згідно оригіналу, що знаходиться в матеріалах справи.
Суддя: