АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1115/2016 Ухвалу постановлено слідчим суддею ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю представників особи, від імені якої подана скарга ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_10 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000054 від 18 лютого 2016 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що 03 березня 2016 року старшим слідчим з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_10 був проведенийобшук в приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року, якою було дозволено, зокрема, обшук і вилучення коштів здобутих у результаті незаконної діяльності, що не мають документів, які свідчать про джерела їх походження. Таким чином, майно, яке просить скаржник повернути, було вилучено 03 березня 2016 року, а адвокат звернувся зі скаргою на бездіяльність слідчого лише 16 березня 2016 року.Тому слідчий суддя вважає, що строк, передбачений ч.1 ст. 304 КПК України, для звернення адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 зі скаргою про повернення тимчасово вилученого майна сплинув 15 березня 2016 року, а клопотання про його поновлення відсутнє.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року старшим слідчим з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС - ЦО з ОВП ОСОБА_10 був проведенийобшук 03 березня 2016 року та вилучено майно, зокрема, грошові кошти на загальну суму 1 950 000 гривень, які належать особисто ОСОБА_9 . Після чого, у разі звернення 05 березня 2016 року слідчого до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, таке клопотання відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України могло бути повернуто слідчому з встановленням строку в сімдесят дві години для усунення його недоліків, тобто не пізніше 08 березня 2016 року. Тому апелянт вважає, що строки подачі скарги від 16 березня 2016 року до районного суду не були порушені, оскільки в перший робочий день 09 березня 2016 року адвокат ОСОБА_8 дізнався про відсутність будь-яких клопотань та отримав можливість протягом 10 днів звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження №1-кс/760/3116/16, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, з висновком слідчого судді про необхідність повернення скарги за пропуском строку на оскарження колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів, доданих до апеляційної скарги, під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, 03.03.2016 року в приміщенні по вул. Стадіонна, 9 (Жуляни) в м. Києві були вилучені грошові кошти.
В зауваженнях до протоколу обшуку ОСОБА_11 зазначила, що вилучені кошти належать Доброгорській та ОСОБА_9 , а все майно належить ОСОБА_9 .
Представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 12.03.2016 року звернувся до старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС-ЦО з ОВП ОСОБА_10 з заявою у кримінальному провадженні № 1000054 про повернення тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що із вилучених під час обшуку коштів 120 000 гривен належать ОСОБА_9 , яка є власником будинку, де проводився обшук.
Відповіді на це звернення він не отримав.
За таких обставин колегія суддів вважає, що строк на оскарження бездіяльності слідчого можливо відраховувати за правилами ст.220 КПК України, які регулюють розгляд клопотань, і заявником він не пропущений, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Вимоги адвоката про повернення скарги на новий судовий розгляд суперечать положенням ч.3 ст.407 КПК України.
Розглядаючи скаргу по суті заявлених вимог, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.03.2016 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку старшому слідчому з ОВС СУФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_10 або слідчим слідчої групи за його дорученням, у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_12 , але фактично використовується ОСОБА_13 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме відшукання та вилучення окрім іншого, зазначеного в ухвалі, коштів, здобутих у результаті незаконної діяльності, що не мають документів, які свідчать про джерела їх походження.
Згідно протоколу обшуку від 03.03.2016 року у цьому приміщенні були виявлені та вилучені грошові кошти у сумі 1 950 000 грн., які можливо здобуті у результаті вчинення незаконної діяльності.
Відповідно до положень ч.7 ст.236 КПК України тимчасово вилученим майном вважаються вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання у ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року прямо надано дозвіл на вилучення грошових коштів, що отримані злочинним шляхом та не мають документів, що свідчать про їх походження.
Згідно повідомлення другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС- ЦО з ОВП від 05.04.2016 року № 23809/28-10-09-03, в зв`язку з тим, що на даний час до органу досудового розслідування не надано жодних документів, щодо походження цих коштів, а фігуранти кримінального провадження не з`являються на допити для надання показань щодо походження вилучених коштів, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що кошти, вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 отримані злочинним шляхом, оскільки відсутні документи, що свідчать про їх походження.
Отже, кошти, про повернення яких порушується питання в поданій скарзі, не відносяться до категорії тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню: ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 березня 2016 року за скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити адвокату ОСОБА_8 в задоволенні скарги в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_10 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000054 від 18 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4