Провадження № 11-кп/780/198/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 05.04.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ніжин Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Цим же вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він 20 вересня 2014 року, близько 21 години 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «SKODA OCTAVIA TOUR 1.81» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пунктів 2.9 а), 2.3 б), 2.3 д), 10.1, 34.1 Правил дорожнього руху України, рухаючись проїзною частиною вул. Горбатюка в м. Бориспіль Київської області в напрямку м. Києва, неподалік магазину «Нова лінія», допустив зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 та в подальшому допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку, тобто, в напрямку м. Харкова.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди, а малолітній пасажир ОСОБА_12 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком три роки.
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за ч. 2 ст. 286 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме, безпідставно застосована ст. 75 КК України та призначено обвинуваченому покарання, яке за своїми видом та розміром є явно несправедливим через м`якість.
Вказав, що під час призначення покарання обвинуваченому не враховано обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, на думку прокурора, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_8 грубо порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої настали тяжкі наслідки - смерть особи та спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень малолітній дитині.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції виніс законне та обґрунтоване рішення, а також, що були всі підстави для застосування до нього положення ст. 75 КК України. Єдиною обставиною, що обтяжує покарання - є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На думку ОСОБА_8 , призначене судом покарання, є достатнім та справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Обвинувачений добровільно відшкодував шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_10 та надалі має намір допомагати матеріально, тому, призначення реального покарання позбавить потерпілого від такої допомоги.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого зазначила, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_8 . Вважає, що судом вірно застосовано положення ст. 75 КК України, оскільки врахована думка потерпілих у кримінальному провадженні, які просили призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.
Також зазначає, що обвинувачений виконує вимоги, покладені на нього судом, на обліку в Бориспільському МРВ КВІ характеризується з позитивного боку. Окрім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та отриманих травм став хворим, тому, наразі перебуває на обліку в Рогозівській дільничній лікарні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 307 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 відповідає зібраним у справі доказам. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження, є вірною. Вказаний висновок суду ніким не оспорюється.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд визнав щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди та активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно норми ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Звільняючи ОСОБА_8 від призначеного покарання, суд першої інстанції врахував ряд пом`якшуючих обставин, зокрема: відшкодування потерпілим завданої матеріальної шкоди, позицію потерпілих, яка полягала у призначенні покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, факт вчинення злочину з необережності, його позитивні характеристики та молодий вік, а також врахував можливість надання у майбутньому матеріальної допомоги потерпілим з боку обвинуваченого.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, і крім того, вважає за необхідне зазначити, що судом не було визнано обставиною, яка пом`якшує покарання (п.2-1 ч 1 ст. 66 КК України) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.
Про вказану обставину повідомила законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_12 в судовому засіданні, яка показала, що обвинувачений одразу після ДТП оплатив витрати по лікуванню її сина.
Вказану обставину колегія суддів визнає такою, що пом`якшує покарання.
Слушним є на думку колегії суддів і висновок суду першої інстанції про те, що у разі застосування такого виду покарання, обвинувачений зможе надавати допомогу потерпілим.
Стороною захисту надані докази цього: обвинувачений відшукав місце похованням потерпілого та за власні кошти встановив на цьому місці надгробний пам`ятник.
Про те, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає засадам ст. 65 КК України вказує і той факт, що за час перебування на обліку в Бориспільському міськрайонyому відділі КВІ з 08.07.2015, начальником відділу характеризується позитивно, обов`язки, покладені на нього судом, не порушує.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання і на роботі.

Окрім того, стороною захисту надані відомості, що ОСОБА_8 одружився, а його дружина вагітна.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ст. 50 КК України, метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Тобто, виправлення засудженого полягає у змінах його особи, які роблять його безпечним для суспільства та характеризують його схильність до правомірної поведінки. На існування таких змін особи обвинуваченого і вказують матеріали кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, відповідає фактичним обставинам справи та особі обвинуваченого

З огляду на наведене, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Київської області може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий
Судді: