Справа №766/6567/16-к
н/п 1-кс/766/3849/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2016 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000056, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, громадянки України, українки, з середньо - технічною освітою, незаміжньої, раніше судимої, а саме: 07.12.2011 Комсомольським районним судом м. Херсона за ст. 302 ч.1 КК України; 25.06.2012 Суворовським районним судом м. Херсона за ст.ст. 27 ч5, 368 ч.1, 358 ч.4, 15 ч.2, 190 ч.2, 70 КК України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямовану на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та недопущення ведення статевого життя за винагороду, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності вказаного джерела доходу, виступила посередником при здійсненні розпусних дій, що виразилися в підшуканні учасників для розпусних дій.

Так, 11.01.2016 р. близько 20:30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без мети наживи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , звела для розпусти шляхом організації зустрічі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому остання надала послуги сексуального характеру, а саме вступила у статеві зносини, в приміщенні квартири, розташованій за вищевказаною адресою, за грошову винагороду в сумі 400 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 302 КК України звідництво для розпусти вчинене особою, раніше судимою за цей злочин.
27.01.2016 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

Також слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, та у зв`язку з тим, що в ході розслідування встановлено, що остання була раніше неодноразово судимою, а саме: 07.12.2011 р. Комсомольським районним судом м. Херсона за ст. 302 ч. 1 КК України та 25.06.2012 р. Суворовським районним судом м. Херсона за ст.. ст.. 27 ч. 5, 368 ч. 1, 358 ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України, звільнившись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не стала, за місцем тимчасового мешкання вказаним нею в ході розслідування не мешкає, на телефоні дзвінки не відповідає, на судове засідання, яке мало місце 23.02.2016 р. на 15:00 та 24.02.2016 р. на 10:00, до Комсомольського районного суду м. Херсону не з`явилася, а також те, що заявлені в клопотанні ризики не зменшились, у зв`язку з чим слідчий просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, просили обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваної та її захисника, які просили застосувати більш м`який запобіжний захід, заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність заявлених ризиків, наявність постійного місця проживання, а також повідомили в судовому засіданні про те, що підозрювана у зв`язку з відсутністю батьків, була вимушена змінити місце проживання, а також змінила номер телефону, однак наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду підозрювана не має.

27.01.2016 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, зокрема посилання викладені в клопотанні не підтверджені дійсними встановленими обставинами.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» ).

У справі «Смирнова проти Росії» зазначено, якщо держава не наведе «відповідних і достатніх» підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (як класичний прецедент, рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 року; рішення у справі «Яґчі і Сарґін проти Туреччини» (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року.

Для відмови в досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 року); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини»), вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 року) або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 року, серія А, № 207, п. 51).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі«W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором не наведено наявності обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в той час як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, не пов`язаного з застосуванням насильства, а також те, що підозрювана має постійне місце проживання в м. Херсоні та доказів ухилення підозрюваною від досудового розслідування та суду прокурором не надано.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суд, на строк до 18.09.2016 р.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Застосовуючи такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженні є достатні дані, що свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень та докази щодо їх вчинення підозрюваною ОСОБА_5 із кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.
Слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 18.09. 2016року також наступні обов`язки:

1) не відлучатися із м. Херсону без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) носити електронний засіб контролю;

4) прибувати до слідчого СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області кожного понеділка на 09 год. 00 хв.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176,-179, 193-194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000056, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - особисте зобов`язання зобов`язавши її прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суд, на строк до 18.09. 2016року.

Звільнити з під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі судового засідання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 18.09. 2016року також наступні обов`язки:

1) не відлучатися із м. Херсону без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) носити електронний засіб контролю;

4) прибувати до слідчого СВ Комсомольського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області кожного понеділка на 09 год. 00 хв.

Ознайомити підозрювану з покладеними на неї обов`язками та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та, з урахуванням її матеріального становища, накладене грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати.

На ухвалу прокурором, підозрюваною та захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги до апеляційного суду Херсонської області.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 26 липня 2016 р. о 10 год. 00 хвил.

Слідчий суддяОСОБА_1