Провадження № 1-кс/201/7357/2016
УХВАЛА
Іменем України
01 вересня 2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000031, внесеного до ЄРДР 05 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-3 КК України, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти заявника у розмірі 5600 гривень. Заявник вважає ухвалу суду від 08 серпня 2016 року необґрунтованою, а наявність обмежень на вказане майно, яке належить ОСОБА_3 , порушують його права як власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження зазначеним майном. Крім того, заявник зазначив, що з моменту проведення обшуку його жодного разу не допитували, не викликали до відділу поліції, не вручалося повідомлення про підозру у вчиненні будь-якого правопорушення.

Заявник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду скарги до суду не звертався. Враховуючи строки розгляду скарг, визначені ч. 2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі скаржника за наявними в матеріалах справи доказами.

Слідчий Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд клопотання здійснювався без аудіофіксації судового засідання, оскільки такої заяви не надійшло.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 року в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000031, внесеного до ЄРДР 05 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-3 КК України, відповідно до якої накладено арешт на грошові у розмірі 5600 гривень, вилучених під час обшуку ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України під час обшуку може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Враховуючи те, що майно, на яке накладено арешт, належить ОСОБА_3 , останньому у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, не повідомлено про підозру, не затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, не є обвинуваченим, а тому арешт на грошові кошти у сумі 5600 грн., вилучених при обшуку ОСОБА_3 , є необґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Тобто, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо відпали підстави його застосування. Необхідність скасування накладення арешту майна може обумовлюватися і закриттям провадження. У зв`язку із тим, що арешт у рамках даного провадження накладний слідчим суддею, даний арешт також підлягає скасуванню слідчим суддею, так як його ухвала є правовою підставою заняття даного заходу забезпечення кримінального провадження

Відповідно до п. 4 ч 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Вирішуючи вимоги заявника у судовому засіданні, а також приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна заявника, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 170-174 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2016 в рамках кримінального провадження №0000031 на грошові кошти у сумі 5600 гривень, вилучених під час обшуку ОСОБА_3 скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1