Справа № 159/1880/16-к
Провадження № 1-кс/159/365/16
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
в с т а н о в и в :
31 січня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 були внесені відомості про те, що начальник відділу освіти Ковельської районної державної адміністрації ОСОБА_6 та директор Уховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів ОСОБА_7 не виконали рішення Ковельського міськрайонного суду від 20 жовтня 2010 року про поновлення ОСОБА_5 на посаді вчителя біології Уховецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів з неповним тижневим навантаженням (2 години) за сумісництвом з 01 вересня 2010 року. Кваліфікація за ч.2 ст.382 КК України.

Постановою від 30 квітня 2016 року слідчий закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Заявник не погодилась з постановою і просить її скасувати.

Постанову слід скасувати.

Постанова ґрунтується, в тому числі, на висновку, що ОСОБА_7 не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Такий висновок є передчасним.

У самій оскаржуваній постанові слідчий вказує на те, що «суб`єктом злочину може бути лише службова особа, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити останньому».

Тобто, якщо навіть службова особа не наділена повноваженнями прийняти визначальне рішення, однак, без її допомоги, дій таке рішення не може бути прийняте, то ця особа є суб`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

З матеріалів справи видно, що начальник відділу освіти Ковельської районної адміністрації ОСОБА_6 звертався до директора ЗОШ І-ІІІ ступенів с. Уховецьк ОСОБА_7 з вимогою передбачити години для ОСОБА_5 на підставі рішення суду і наказу про поновлення її на роботі, а саме, внести зміни в тарифікаційні списки педагогічних працівників під час навчального року (а.с.123), однак, та йому відмовляла (а.с.124). Необхідно дати правову оцінку таким обставинам і з`ясувати, чи міг ОСОБА_6 самостійно, без звернення до ОСОБА_7 і її допомоги, дій, виконати рішення суду. Якщо ні, то ОСОБА_7 також є суб`єктом злочину, оскільки завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити виконанню рішення.

Через те, що слідчий виходив з позиції, що ОСОБА_7 не є суб`єктом злочину, у постанові він не аналізував і не давав оцінки її діям чи бездіяльності з точки зору умисності чи неумисності. Якщо її дії були необхідними для виконання рішення, а вона їх не вчинила, то діяла вона умисно, з метою перешкодити виконанню рішення, чи ні. ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_7 письмово, в поясненні, заявляла, що не допустить поновлення її на роботі. Необхідно проаналізувати пояснення (показання) ОСОБА_7 та інших осіб з приводу її тверджень і заяв, які містяться у матеріалах кримінального провадження і зробити на підставі цього аналізу висновки.

Так само необхідно проаналізувати письмові заяви і твердження ОСОБА_6 та інших осіб з приводу його тверджень.

Якщо слідчий прийде до висновку про необхідність закриття провадження у справі, то у постанові про закриття необхідно не лише перерахувати здобуте слідством і зробити на основі здобутого висновок про відсутність якоїсь складової складу злочину, наприклад умислу, перекладаючи необхідність аналізу на читача постанови (я перерахував докази, усно проаналізував, зробив висновок, а ти, якщо хочеш, проаналізуй докази в голові сам і прийди до такого ж висновку як я), а і письмово проаналізувати здобуте, відкинути доводи потерпілого, якими він намагається обґрунтувати підозру і обвинувачення. Такий підхід необхідний для забезпечення прав потерпілого, який має не здогадуватись, а бачити, читати, на підставі чого слідчий прийшов до висновку. Лише тоді буде належно забезпечене його право на оскарження постанови слідчого.

Недостатньо робити висновок про відсутність у ОСОБА_6 і ОСОБА_7 умислу не виконувати рішення суду лише на підставі заперечення ними такого умислу. Необхідно проаналізувати обставини і причини невиконання рішення суду: чи є відомості, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 знали як виконати рішення, чи очевидним для них був спосіб виконання рішення, чи мав державний виконавець уявлення, яким чином має бути виконане рішення, чи виявляли ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ініціативу у з`ясуванні способу виконання рішення, чи впливали особисті стосунки кожного з них з ОСОБА_5 на прийняття ними рішення (особливо ОСОБА_7 , яка мала гострий конфлікт з ОСОБА_5 ). У постанові необхідно дати оцінку усім твердженням ОСОБА_5 , якими вона намагається довести умисне невиконання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 рішення суду, для чого потрібно провести її допит.

З огляду на сказане, оскаржувану постанову слід скасувати, вказавши на її недоліки та недоліки слідства.

Керуючись ст. 303,306, 307 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Постанову старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2016 року про закриття у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення (злочину) кримінального провадження № 0000012, внесеного 31 січня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати.

Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_8