Справа № 646/7300/16-к
№ провадження 1-кс/646/3214/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2016 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21.06.2016 р. про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 16 квітня 2013 року,-
ВСТАНОВИВ:
2 липня 2016 року заявник звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова із зазначеною скаргою на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, мотивуючи звернення тим, що вважає дану постанову необґрунтованою, не вмотивованою, та такою, що не відповідає вимогам чинного КПК України та фактичним обставинам кримінального правопорушення.
13.07.2016 р. заявник звернувся до суду із доповненнями за скаргою, в частині вимог скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою просила не розглядати, оскільки постанова про відмову у визнанні потерпілим слідчим не виносилась. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що органом досудового слідства не проведено усіх можливих процесуальних дій в рамках данного кримінального провадження, зазначена постанова про закриття кримінального провадження винесена без будь-якого розслідування, без проведення передбачених законом слідчих дій, слідчим не дана належна правова оцінка невнесенню до ЄРДР правової кваліфікації та відомостей.
Заявник у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю..

Прокурор, своєчасно повідомлений належним чином про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не прибув. 25.07.2016 р. надав суду матеріали кримінального провадження за № 0000042 від 16 квітня 2013 року, 03.08.2016 року надав суду клопотання в якому просив провести розгляд справи без його участі, у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Слідчий, повідомлений належним чином про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не прибув.

Таким чином, відповідно до ст.306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. З урахуванням строків розгляду справ даної категорії та неявки заявника та прокурора у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб, оскільки останні були повідомлені про час та місце розгляду скарги.

В свою чергу, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності заявника, слідчого, прокурора та на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Достовірно встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000042 від 16 квітня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 365, статтею 382 КК України (внесене до ЄРДР за ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова), за заявою ОСОБА_3 від 11.04.2014 року в якій зазначено, що працівниками прокуратури: слідчим ОСОБА_5 за співучасті з процесуальним керівником ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 364, 382 КК України, яке полягає у невиконанні судового рішення від 29.03.2013 року, невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із зазначенням правильної правової кваліфікації і обставин вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу матеріалів кримінального провадження виходить, що 16.04.2013 року до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_3 з визначенням правової кваліфікації за ч. 1 ст. 364 КК України, з викладенням у графі фабула: «працівники прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли правопорушення за ст.ст. 364, 382 КК України. ОСОБА_6 , не виконане рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.03.2013 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про завідомо неправдиві показання робітників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про внесення відомостей, а саме не внесені обставини заяви в ЄРДР та не вказана кваліфікація діяння. ОСОБА_5 будучи у співучасті з ОСОБА_6 не зареєстрував заяву у ЄРДР та не провів розслідування».

31.03.2015 року до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_3 з визначенням правової кваліфікації ч.2 ст. 382 КК України з викладенням у графі фабула: «02.04.2013 року працівник прокуратури Харківської області ОСОБА_5 умисно не виконав рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.03.2013 року по справі № 646/1651/13-к, а саме не вніс обставини заяви ОСОБА_3 від 01.02.2013 року та не провів розслідування. Процесуальний керівник ОСОБА_6 брав співучасть у не проведенні розслідування за кримінальними правопорушеннями вказаними у заяві ОСОБА_3 ».
За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000042 від 16 квітня 2013 року слідчим в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, 21 червня 2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України КК України.
Відповідно до ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову, слідчий суддя зазначає, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі відсутності в діянні, зазначеному у зверненні ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, базується лише на результатах допиту у якості свідків заявниці ОСОБА_3 слідчого прокуратури ОСОБА_5 та процесуального керівника ОСОБА_6 .
З проколу допиту слідчого прокуратури ОСОБА_5 виходить, що мало місце об`єднання матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000104 від 28.03.2013 року, за № 0000113 від 29.03.2013 року, за № 0000114 від 01.04.2013 та за № 0000116 від 02.04.2013 року в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000104.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000104, воно внесене до ЄРДР 02.04.2013 року із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 364 КК України з фабулою: «за фактом неправомірних дій, на думку ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , працівників прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 »
Слідчий суддя вважає, що слідчим не перевірено, за якою саме заявою мали бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на виконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду від 29.03.2014 року, про невиконання якої йде мова у заяві ОСОБА_3 від 11.04.2014 року, не надана у мотивувальній частини постанови кримінально- правова оцінка діям вказаних ОСОБА_3 осіб: слідчого прокуратури ОСОБА_5 та процесуального керівника ОСОБА_6 з врахуванням вже зібраних доказів, даних витягу з кримінального провадження № 0000104. Проте в оскаржуваній постанові слідчого наведені свідчення ОСОБА_5 , який стверджує про те, що у нього в провадженні перебувало кримінальне провадження № 0000103 та відомості, викладені в ухвалі суду, ним були враховані під час здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

За правилами п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
З аналізу матеріалів кримінального провадження виходить, що воно неодноразово було закрите постановами слідчого від 25.02.2014 р., 26.09.2016 р., 01.02.2016 р., 25.04.2016 р., які були скасовані ухвалами Червонозаводського районного суду від 11.07.2014 р., 25.02.2015 р.,21.03.2016 р., 07.06.2016 р. відповідно, як винесені передчасно. Слідчий суддя зазначає, що без виконання зауважень, що були викладені в ухвалі від 07.06.2016 р., та без усунення недоліків, які зазначені у попередніх ухвалах, 21 червня 2016 р. кримінальне провадження знову було закрите постановою слідчого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях співробітників прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, без проведення жодної слідчої дії.
Під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження у постанові, що є предметом оскарження, слідчим не враховані положення ч. 2 ст.21 КПК України, відповідно до яких вирок та ухвала суду, які набрали законної сили в порядку, визначеному цим кодексом, є обов`язковими та підлягають безумовному виконанню на всій території України, а саме вказівки слідчих суддів в ухвалах від 25.02.2014 р., 26.09.2016 р., 01.02.2016 р., 25.04.2016 р.

Так, зокрема, на даний час не надана кримінально-правова оцінка діям слідчих ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , в діях яких на думку заявника, є ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364, 382 КК України, відомості до ЄРДР за даними обставинами не внесені. Натомість в оскаржуваній постанові слідчий зазначає: «вивченням заяви ОСОБА_3 не встановлено ознак вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки будь-якого складу злочину, передбаченого чинним КК України, а також в подальшому було визначено кваліфікацію за ст.ст. 365, 382 КК України». Зазначене твердження є суперечливим та невмотивованим, оскільки слідчим не наведено жодних доказів в його обґрунтування.

Вищенаведені обставини є підставою для скасування оскаржуваної постанови від 21 червня 2016 р., оскільки її зміст не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, та повернення матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування з у рахуванням вказівок, зазначених слідчим суддею.
Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
В частині скарги про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині, оскільки слідчим у кримінальному провадженні № 0000042 від 16 квітня 2013 р. не приймалося рішення про відмову у визнанні потерпілим.
Під час нового розслідування належить перевірити викладені у заяві ОСОБА_3 обставини події, виконати вищенаведені необхідні слідчі дії і, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-307, 372 КПК України, слідчий судя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 21 червня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 16 квітня 2013 року - скасувати.
В іншій частині скарги-відмовити.
Матеріали кримінального провадження повернути для продовження досудового розслідування. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1