Провадження № 1-в/243/271/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області
у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі _ ОСОБА_2
за участю прокурора _ ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Слов`янська клопотання керівника Слов`янської прокуратури ОСОБА_4 про заміну засудженому вироком Слов`янського міськрайоного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року ОСОБА_5 міри покарання у виді штрафу на громадські роботи,

в с т а н о в и в :
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу розміром 850 гривень на користь держави.

20 травня 2016 року від керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 до Слов`янського міськрайонного суду надійшло клопотання про заміну засудженому ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу на громадські роботи на підставі статті 53 частини 5 КК України, у зв`язку з несплатою на час звернення засудженим штрафу, як основної міри покарання за вказаним вироком суду.

В судовому засіданні прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подав заяву про залишення без розгляду клопотання керівника прокуратури з тих підстав, що з`ясовано, що ОСОБА_5 засуджено за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на три роки та Апеляційним судом Запорізької області ухвалено вирок від 29 січня 2015 року, яким цей вирок щодо ОСОБА_5 скасовано в частині призначення йому покарання та до покарання , призначеного місцевим судом ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 71 КК України повністю приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком від 25 листопада 2013 року штраф у сумі 850 гривень, і остаточно за сукупністю вироків призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і штрафу у сумі 850 гривень, який виконувати самостійно згідно вимогам ч.3 ст. 72 КК України.

Суд вважає, що клопотання прокурора про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи засудженому ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

В порядку виконання вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року, яким ОСОБА_5 було визнано винуватим за ст. 185 ч.1 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу розміром 850 гривень, прокурор звернувся до суду з клопотанням про заміну несплаченого засудженим штрафу на громадські роботи.

За приписами ст. 53 ч.5 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Статтею 26 КВК України передбачений порядок виконання покарання у виді штрафу, та відповідно до частини 3 цієї статті, у разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно статті 27 КВК України, якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Як встановлено судом, питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати штрафу, як основного покарання, не вирішувалось.

Проте, вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року ОСОБА_5 було визнано винним за ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На той час вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року, яким ОСОБА_5 за ст.. 185 ч.1 КК України було засуджено до штрафу розміром 850 гривень, не було виконано.

За апеляційною скаргою першого заступника прокурора Донецької області Апеляційним судом Запорізької області 29 січня 2015 року було ухвалено новий вирок, яким вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5 було скасовано в частини призначеного йому покарання та ухвалено, що до покарання, призначеного місцевим судом ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст..71 КК України повністю приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком від 25 листопада 2013 року - штраф у сумі 850 гривень, і остаточно, за сукупністю вироків,призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і штраф у сумі 850 гривень, який виконувати самостійно згідно вимогам ч.3 ст. 72 КК України.

Отже, на теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання за цим вироком суду у виді позбавлення волі строком на три роки і штрафом в сумі 850 гривень, який виконується самостійно.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до вимог ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема п.1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Та згідно частини 4 статті 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинив новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Як вбачається з вироку Апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року і що встановлено вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року, яким ОСОБА_5 було засуджено до позбавлення волі за ст. 185 ч.3 КК України, тобто за вчинення тяжкого злочину, який ним було вчинено 27 березня 2014 року.

За таких умов, при відсутності доказів ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді штрафу, обчислення давності виконання вироку Слов`янського міськрайонного суду від 25 листопада 2013 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 гривень, починається з дня вчинення ним нового злочину, а саме з 27 березня 2014 року.

З огляду на викладене, заява прокурора про залишення без розгляду клопотання про заміну ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу, як основного покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 25 листопада 2013 року, на громадські роботи, є слушною і підлягає задоволенню, а зазначене клопотання прокурора підлягає залишенню без розгляду, виходячи із загальних засад кримінального провадження.

На підставі викладеного, ст.ст. 53, 80 КК України,

керуючись ст. ст. 7,9, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :
Залишити без розгляду клопотання керівника Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про заміну засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несплаченої суми штрафу в розмірі 850 гривень, як основного покарання, призначеного йому вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2013 року за ст. 185 ч. 1 КК України, на покарання у виді громадських робіт.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: