Справа № 1-кп/593/52/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" березня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 19 січня 2016 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Підсоснів Пустомитівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,-

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно.

Кримінальні правопорушення скоєно за таких обставин.

Приблизно 15 листопада 2012 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 17.00 годин ОСОБА_3 , перебуваючи у житловому будинку, який належить ОСОБА_6 , що в с. Поточани Бережанського району Тернопільської області, побачив у тумбі серванту в одній із кімнат будинку, чоловічий гаманець чорного кольору. ОСОБА_3 підійшовши до тумби, взяв вказаний гаманець, оглянув його та побачив в середині гроші. В цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконної наживи, цього ж дня близько 17.00 годин, перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_6 , що знаходиться в с.Поточани Бережанського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, скориставшись довірою ОСОБА_6 , який залишив його самого в кімнаті житлового будинку, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав чоловічий гаманець чорного кольору із грошима в сумі 800 гривень, які в ньому знаходились і належали ОСОБА_6 .
З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 800 гривень.
В подальшому, приблизно 20 липня 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 17 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_7 , що в с.Поточани Бережанського району Тернопільської області, побачив, що ОСОБА_7 зберігає гроші в картонній коробці та гаманці жовтого кольору, які знаходяться на печі в кімнаті житлового будинку, та в цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна.
Продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, умисно, переслідуючи мету незаконної наживи, 24 липня 2014 року близько 18 години 15 хвилин, перебуваючи черговий раз у житловому будинку ОСОБА_7 , що знаходиться в с. Поточани Бережанського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, скориставшись довірою ОСОБА_7 , який залишив його самого в будинку, шляхом вільного доступу умисно таємно викрав із картонної коробки гроші в сумі 200 гривень та із чоловічого гаманця жовтого кольору гроші в сумі 160 гривень, які належали ОСОБА_7 .
З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 360 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що дійсно в листопаді місяці точної дати не пам`ятає, він допомагав ОСОБА_6 орати город біля будинку, після того, як зорали город, приблизно в обідню пору, він разом з потерпілим пішли в будинок випити по сто грам. На серванті в кімнаті де вони сиділи лежав гаманець чорного кольору. Коли він залишився сам в кімнаті він, шляхом вільного доступу, викрав вказаний гаманець та гроші, що були в ньому. Після того, як він залишив будинок потерпілого, частину грошей витратив, а частину повернув ОСОБА_6 . Також в липні 2014 року, точної дати та часу не пам`ятає, він допомагав потерпілому ОСОБА_7 носити сіно. Коли вони поносили сіно, потерпілий послав його в будинок взяти холодець та масло. Коли він зайшов в будинок взяти холодець та масло він вирішив викрасти гроші в потерпілого, після цього він з гаманця жовтого кольору викрав 160 гривень, а з коробки, яка була під гаманцем 200 гривень. В подальшому частину грошей викрадених в ОСОБА_7 витратив, а частину в наступному повернув потерпілому.
У вчиненому розкаюється, заподіяну потерпілим шкоду відшкодовано, просить суворо не карати його.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні, пояснив, що дійсно в листопаді 2012 року точної дати не пам`ятає, ОСОБА_3 допомагав йому орати город, після того, як зорали город, він разом з обвинуваченим пішли в будинок поїсти, він виходив з будинку залишивши ОСОБА_3 в будинку самого. На наступний день він виявив зникнення свого гаманця чорного кольору з грішми, так як різав порося і були потрібні гроші. Він здогадався, що гаманець з грішми викрав ОСОБА_3 оскільки інших людей у нього вдома в цей проміжок часу не було. В наступному йому було відшкодовано заподіяну шкоду. Самого процесу вчинення крадіжки він не бачив.
Претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має, щодо обрання міри покарання обвинуваченому йому все одно.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні, пояснив, що дійсно в кінці липня 2014 року точної дати не пам`ятає, ОСОБА_3 дійсно допомагав йому носити сіно, і він не виключає, що ОСОБА_3 викрав його гроші за обставин вказаних обвинуваченим. Викрадення грошей з гаманця в розмірі 160 гривень та з коробки в розмірі 200 гривень виявив в четвер, точної дати не пам`ятає, так як хотів купити хліб, однак в гаманці з 165 гривень зникло 160 гривень, які лежали окремо, а залишилось 5 гривень купюрами по 1 гривні; в коробці з 400 гривень купюрами по 200 гривень залишилось лише 200 гривень. Він здогадався, що вказані гроші викрав ОСОБА_3 оскільки інших людей у нього в будинку в цей проміжок часу не було. В наступному йому було відшкодовано заподіяну шкоду.
Претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має, щодо обрання міри покарання обвинуваченому йому все одно.
Крім власного визнання вини, обвинувачений повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджують його винність у вчиненні кримінальних правопорушень, згідно висунутого йому обвинувачення, заявивши про недоцільність їх дослідження під час судового розгляду, з вказаною позицією обвинуваченого погодились прокурор та потерпілі.

Дії обвинуваченого по епізоду викрадення майна у ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, оскільки ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_6 (крадіжку) за обставин наведених в обвинувальному акті.

Дії обвинуваченого по епізоду викрадення майна у ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, оскільки ОСОБА_3 повторно, вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_7 (крадіжку) за обставин наведених в обвинувальному акті.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку вчинених ним кримінальних правопорушень та його особу, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України: те, що останній позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував заподіяну шкоду суд визнає за пом`якшуючі його покарання обставини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та його особи суд вважає за необхідне обрати щодо останнього за ч.1 ст. 185 КК України мінімальне покарання у виді позбавлення волі та за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної міри покарання та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Зважаючи на щире каяття обвинуваченого у вчиненому, відшкодування потерпілим спричиненої шкоди, раніше не судимий, його характеристику з місця проживання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 395 Кримінально-процесуального кодексу України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185; ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі терміном на 1 (один) рік;

- за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі терміном на 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Суддя: