Справа № 696/1151/13-к
Провадження № 1-кп/696/25/16
УХВАЛА
24 березня 2016 року

м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка Черкаської області кримінальне провадження № 0000182 від 24.03.2013 року на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жаботин Кам`янського району Черкаської області, проживаючої за адресою по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше судимої 15.06.2010 року Кам`янським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 162 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 30.09.2010 року Кам`янським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, звільнена 12.07.2012 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченому частиною 2 статті 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Кам`янського районного суду Черкаської області для проведення нового судового розгляду зі стадії підготовчого провадження з апеляційного суду Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченому частиною 2 статті 121 КК України.

Прокурор просить провести підготовку до судового розгляду, який належить призначити на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що дотримані вимоги ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, які вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, вважаю, що даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, містити дані про анкетні відомості потерпілого, анкетні відомості обвинуваченого (в тому числі місце проживання), виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, дані про прокурора. До акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який оформляється відповідно до вимог ст. 109 КПК України.

Натомість вказаних вимог закону не було виконано.

Всупереч пункту 2 частини 2 статті 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні точні відомості про місце проживання обвинуваченої, а саме зазначено, що вона проживає по АДРЕСА_1 , тоді як судові повістки за вказаною адресою обвинуваченої повертались з відміткою «Укрпошти» про те, що особа не проживає за цією адресою. Також, на а.с. 31 матеріалів провадження наявні пояснення обвинуваченої, згідно анкетних відомостей яких вона проживає в іншому місці по АДРЕСА_2 . З іншої сторони, у рапорті о/у СКР Кам`янського ВП ОСОБА_5 від 03.03.2016 року відображена третя імовірна адреса проживання обвинуваченої, а саме АДРЕСА_2 . Вказаний недолік акту слугував перешкодою до забезпечення явки в судове засідання обвинуваченої, та призвів до неодноразових ухвал суду про привід обвинуваченої, в тому числі з направленням ухвал та судових повісток по усім імовірним адресам проживання особи.

Не виконанні вимоги і пункту 3 частини 2 статті 291 КПК України, згідно якого в обвинувальному акті мають бути внесенні відомості про потерпілого.

Так, у відповідності до частини 6 статті 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи потерпілими по справі мають бути близькі родичі чи члени сім`ї такої особи. В обвинувальному акті не вказані анкетні дані таких осіб, як і відсутні у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомості про вжитті процесуальні дії по встановленню кола таких осіб.

Стаття 3 Конституції України встановила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

В діючому КПК України відсутня пряма норма, яка встановлює обов`язок забезпечити участь державного органу на стороні потерпілого, смерть якого наступила внаслідок злочинних дій проти нього.

Водночас, даний обов`язок випливає з положень статті 3 Конституції України, і ці положення згідно статті 8 Основного Закону є нормами прямої дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час кримінального провадження про смерть особи прокурор та орган розслідування повинні вжити максимум зусиль по встановленню числа його близьких родичів або членів сім`ї, а у випадку неможливості такого залучити до справи на стороні потерпілого принаймні орган місцевого самоврядування тієї територіальної общини, членом якої був померлий і на території якої знаходиться його майно, по якому можуть бути вжитті заходи з забезпечення схоронності. В інакшому разі є неприпустимим відсутність взагалі будь-якого представництва інтересів померлої людини. Про вказане йдеться у рішенні ЄСПЛ «Шевченко проти України», згідно якого констатовано, що розслідування смерті має бути незалежним, адекватним чи ефективним, як цього вимагає стаття 2 Конвенції, а саме «Право кожного на життя має бути захищено законом». У пункті 74 ЄСПЛ з посиланням на попереднє рішення ЄСПЛ «Трубніков проти Росії» зазначив, що виключення особи з провадження шляхом ненадання їй статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки така особа позбавляється права приймати участь у ході розслідування, доступі до матеріалів розслідування. У п. 75 рішення ЄСПЛ вказав, що в такому разі розслідування не забезпечує достатньої прозорості та захисту інтересів найближчого родича.

У поданому обвинувальному акті всупереч вимог пункту 4 частини 2 статті 291 КПК України не вказано повних даних про прізвище, ім`я та по-батькові всіх прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво по справі на а. 2 наявні посилання на те, що був прокурор ОСОБА_6 , проте дані про нього у розділі «група прокурорів» не значаться, як і відсутнє його ім`я та по батькові.

Відповідно до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити фактичні обставини справи та в ньому має міститись повне формулювання обвинувачення.

Водночас, вказаний акт не містить повного обвинувачення, а сформоване у ньому обвинувачення є неконкретним.

Так, при формулюванні обвинувачення за частиною 2 статті 121 КК України обов`язковому зазначенню підлягають встановленні під час розслідування мотив і мета злочину, так як у ряді випадків наявність певних мотиву чи мети є підставою для кваліфікації такого діяння за іншими статтями КК України (як приклад, статті 116 та 123 КК України) і кваліфікувати дії винуватої особи за ст. 121 КК України в такому разі не потрібно. У сформованому обвинуваченні не викладено форми вини (ставлення винного) до смертельних наслідків, а тільки вказано, що дії вчинялись з умислом, тоді як у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, необхідно визначити суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

У поданому акті прокурор не вказав даних про форми вини обвинуваченої до насталих наслідків, як і не навів мотиву та мети злочину.

Попри приписи ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить у собі усіх відомостей процесуальних дій в ньому не міститься відомостей про виконання стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України, тобто повідомлення підозрюваної про завершення досудового розслідування, звернення прокурора до сторони захисту з запитом про надання доступу до документів, речових доказів та інше.

Такі порушення кримінального процесуального закону та приписів європейської практики судочинства являються перешкодою до призначення справи до судового розгляду, а тому у відповідності до статті 314 КПК України обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами підлягає поверненню прокурору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 109, 290, 291, 314, 315, 316, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000182 від 24.03.2013 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченому частиною 2 статті 121 КК України - повернути прокурору.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом одного місяця з дня отримання ухвали, що набрала законну силу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом семи днів з дня її винесення через Кам`янський районний суд Черкаської області.

Суддя :