У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що до Житомирської місцевої прокуратури надійшли матеріали Державної екологічної інспекції у Житомирській області щодо незаконної господарської діяльності, пов`язаної з масовим випалюванням деревного вугілля за відсутності дозвільних документів на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. У ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України встановлено, що невстановленими слідством особами організовано незаконне випалювання деревного вугілля з використання саморобного устаткування (діжок) на території м. Житомира за відсутності дозвільних документів, а саме на території ТОВ «Житомирська льняна мануфактура», що знаходиться на території колишнього Льонокомбінату, за адресою: м. Житомир, вул. Параджанова (Баранова), 125. Здійснюючи незаконну господарську діяльність та ігноруючи положення вимог законодавства, випалювання деревного вугілля відбувається у відкритий спосіб шляхом виходу викидів з саморобного устаткування (діжок) в атмосферне повітря, перенасичуючи повітря небезпечними речовинами (оксид натрію, оксид сірки, вуглекислий газ, суспендовані тверді частинки, смоли та ін.), які негативно впливають на здоров`я людей.
Тому оскільки вилучене вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти на нього арешт.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши учасника судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2016 року внесено відомості щодо незаконної господарської діяльності, пов`язаної з масовим випалюванням на ттериторії м. Житомир та Житомирського району деревного вугілля за відсутності дозвільних документів на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, тобто з порушення правил спеціального природокористування, що призводить до забруднення атмосферного повітря та зміни його природних властивостей та створює пов`язану з цим небезпеку для здоров`я людей та навколишнього середовища.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За таких обставин, враховуючи, що майно вилучене 02.11.2016 року під час обшуку, а саме 4 саморобних устаткування (металеві діжки) та готова продукція у вигляді деревного вугілля є знаряддям та засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, та, будучи речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 02.11.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 4 (чотири) саморобних устаткування (металеві діжки) та готову продукцію у вигляді деревного вугілля, фасованого у мішки, загальною кількістю 698 мішків.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1