Справа № 278/952/15-к
Ухвала

іменем України

20.10.16 м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника інспекції ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Житомирського міжрайонного відділу Кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (далі КВІ) ОСОБА_7 , стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , засудженого 19.09.2014 Житомирським районним судом Житомирської області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК) на 2 роки обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки - ,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття покарання за вироком суду, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком цього суду від 19.09.2014 ОСОБА_5 засуджено за частиною 2 статті 185 КК на 2 роки обмеження волі. На підставі статей 75, 76 КК останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком терміном на 2 роки з покладанням на засудженого обов`язків, у тому числі, щодо періодичної явки на реєстрацію до КВІ. У поданні КВІ, з посиланням на частину 2 статті 78 КК, статтю 166 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК), просить суд скасувати засудженому звільнення від відбування покарання і направити його для відбування призначеного покарання в місця обмеження волі з причин неявки останнього на реєстрацію в інспекцію без поважних причин з 23.12.2014 по 03.03.2015.

Подання було підтримане представником КВІ у повному обсязі.

Прокурор вважає подання КВІ ґрунтовним, з огляду на невиконання ОСОБА_5 покладених на нього судом обов`язків, перебування у розшуку, вчинення нового злочину під час іспитового строку. Ці обставини, на думку прокурора, свідчать про вперте небажання засудженого стати на шлях виправлення та є підставами для направлення останнього для відбування призначеного судом покарання.

ОСОБА_5 подання не визнав. Пояснив, що орган КВІ поставився до нього вкрай упереджено, встановивши йому явку для реєстрації щотижня, не зважаючи на його доводи, що умови знайденої ним роботи позбавляють можливості з`являтися так часто для реєстрації. Обов`язок суду про реєстрацію ним порушений з поважних причин через роботу. Стверджував, що його розшук проводився формально, оскільки він проживав у с. Піски, Житомирського району із співмешканкою ОСОБА_8 та її родиною. Попереднє незаконне скасування судом іспитового строку також вплинуло на його подальшу неявку до інспекції. Просив відмовити у задоволенні подання.

Захисник засудженого позицію ОСОБА_5 підтримав. Зазначив, що доводи прокурора про вчинення ОСОБА_5 нового злочину суперечать принципу верховенства права та презумпції невинуватості особи, оскільки обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 за новим злочином не існує. Зауважив на наявність у засудженого поважних причин неявки на реєстрацію, пов`язаного з характером роботи водія з тривалими відрядженнями, яка була єдиним джерелом для існування. Формальні запити КВІ до різних установ та постанова про оголошення ОСОБА_5 у розшук, за твердженням захисту, за обставинами даної справи не можуть бути безумовними підставами для скасування іспитового строку.

Частиною 3 статті 164 КВК встановлено, що поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються, зокрема: несвоєчасне одержання запрошення, а також інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Захисником представлені докази про проживання ОСОБА_5 з 2014 року у с. Піски, Житомирського району зі співмешканкою ОСОБА_8 (яка на даний час є вагітною) та з її неповнолітнім сином ІНФОРМАЦІЯ_2 ; про працевлаштування засудженого водієм по трудовому договору від 01.11.2014 № запису 56 і ця робота була пов`язана із відрядженнями. Такі доводи сторони захисту органом КВІ та прокурором не спростовані. Поряд з цим наведені обставини дають підстави для висновку суду про відсутність у ОСОБА_5 реальної можливості з`являтися на реєстрацію щовівторка з поважних причин. Твердження представника КВІ про те, що саме інспектор, на власний розсуд, визначає періодичність реєстрації, на думку суду не є переконливими. При роз`ясненні засудженому обов`язків, інспектор КВІ зобов`язав ОСОБА_5 також повідомляти про зміну місця проживання, але такий обов`язок судом покладений не був. Змістовний аналіз «Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 19.12.2003 (далі Інструкція) свідчить про необхідність органу КВІ роз`яснювати засудженим умови відбування іспитового строку, у тому числі і про отримання дозволу на виїзд за межі України та його надання при наявності причин для цього. Однак у матеріалах справи відсутні відомості про належне ознайомлення ОСОБА_5 із наведеними положеннями. Доводи прокурора, що ОСОБА_5 , який раніше за вироком суду вже виконував умови іспитового строку з випробуванням та добре з ними обізнаний, не можуть бути підставою для невиконання органом КВІ вимог законів та нормативних актів при новому засудженні.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати усі обставини справи, у тому числі чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. Аналогічна правова позиція міститься в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.11.2006 у справі про перегляд постанови Сватівського районного суду Луганської області.

До того ж зі справи вбачається, що наведене подання КВІ надійшло до суду 26.03.2015, проте ухвалене за цим поданням судове рішення, Апеляційним судом Житомирської області було скасовано 04.10.2016 з призначенням нового судового розгляду. Таким чином розгляд подання судом відбувається вже після закінчення іспитового строку. Поряд з цим системний аналіз кримінального та кримінально-виконавчого законодавства вказує на необхідність вирішення питання про направлення особи для відбування покарання лише в період іспитового строку. Після його закінчення погіршення становища цих осіб, звільнених від відбування покарання не допускається.

З огляду на всі обставини справи у сукупності і взаємозв`язку суд дійшов висновку , що не явка ОСОБА_5 для реєстрації пов`язана із його роботою, що на думку суду є поважною причиною.

Керуючись:статтями 75, 78 КК, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 164 КВК, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Житомирського міжрайонного відділу Кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1