Справа № 401/3153/15-к Провадження № 1-кс/401/303/16

У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

22 вересня 2016 року м. Світловодськ

Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, яке погоджено прокурором,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що відносно ОСОБА_6 розслідується кримінальна справа та 09 липня 2015 року ОСОБА_6 було оголошено про підозру в скоєнні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. 10 липня 2015 року ухвалою слідчого судді підозрюваному обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, проте, підозрюваний в порушення умов вказаного обраного запобіжного заходу з місця проживання зник, місце його перебування невідоме, на виклик слідчого не з`являвся, що свідчить про те, що підозрюваний став переховуватися від органів досудового розслідування. 06 серпня 2015 року ОСОБА_6 був оголошений у розшук. На підставі ухвали слідчого судді від 16 вересня 2016 року про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 21 вересня 2016 року о 19 годині 46 хвилин підозрюваного ОСОБА_6 затримано в м. Кременчуці.

Під час судового засідання прокурор підтримав клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, відповідальність за який передбачена у виді покарання до десяти років позбавлення волі. Підозрюваний не працює, переховувався від органів досудового розслідування в зв`язку з чим був оголошений у розшук, розшукувався протягом року, чим перешкоджав кримінальному провадженню. Знаходячись на волі ОСОБА_6 стане знову переховуватися від органів слідства та суду, та в зв`язку з відсутністю постійної роботи та доходів може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вказав, що хоча підзахисний частково визнає свою причетність до вчинення злочину в якому він підозрюється, проте прокурором не доведено наявність заявлених у клопотанні ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилаючись на показання свідка ОСОБА_7 захисник зазначив, що підзахисний ОСОБА_6 постійно мешкав за місцем своєї реєстрації з дружиною і дітьми, повісток від слідчого не отримував, його слідчий не викликав, тому він і не з`являвся до слідчого, тому просив відмовити у задоволенні клопотання. В разі обрання запобіжного заходу підзахисному ОСОБА_6 , який має постійне місце мешкання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що дійсно 22 червня 2015 року був затриманий працівниками міліції в м. Світловодську і у нього був вилучений наркотичний засіб. Після повідомлення йому слідчим про підозру та обрання судом у липні 2015 року запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, він постійно проживав за своїм місцем реєстрації з дружиною та дітьми. Слідчий його не викликав ні по телефону ні повістками, а тому він не знав, що його оголосили у розшук, і не знав, що йому потрібно було з`явитися до слідчого. Зазначив, що не приховувався від слідства, на виклики слідчого він буде з`являтися, та просив не братии його під варту, а обрати запобіжний захід домашній арешт.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника свідок ОСОБА_7 повідомили, що проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 та дітьми. Охарактеризувала ОСОБА_6 з позитивної сторони, зазначила, що її дійсно допитував працівник міліції про її чоловіка, проте зазначила, що додому повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого жодного разу не надходили. Вона не заперечує проти обрання чоловікові запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, захисника та пояснення підозрюваного, дослідивши докази, що містяться у матеріалах клопотання, приходжу до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В силу п.3 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторонни кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні встановлено, що стосовно ОСОБА_6 слідчим відділенням Світловодського відділу поліції розслідується кримінальне провадження №0001122, яке внесено до ЄРДР 22 червня 2015 року, за фактом вчиненого 22 червня 2015 року біля будинку АДРЕСА_1 злочину, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.307 КК України, у виді покарання до десяти років позбавлення волі.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та мешкає в м. Кременчуці Полтавської області, громадянин України, не одружений, не працюючий.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1) Результатами огляду місця події, які зафіксовано в протоколі від 22 червня 2015 року в ході якого у Слабка вилучено наркотичні засоби;

2) Висновком судово-хімічної експертизи вилучених у ОСОБА_6 наркотичних засобів.

09 липня 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про його підозру в згаданому кримінальному правопорушенні.

Ухвалою слідчого судді від 10 липня 2015 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Слідчим не надано доказів, що підозрюваний та його захисник з 10 липня 2015 року по вересень 2016 року викликалися у встановленому КПК порядку для проведення слідчих дій.

З протоколу затримання ОСОБА_6 видно, що 21 вересня 2016 року о 19 годині 46 хвилин його було затримано ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Світловодського міськрайоного суду від 16 вересня 2016 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваного ОСОБА_6 фактично затримано 21 вересня 2016 року о 19 годині 46 хвилин, що підозрюваний не заперечував.

На підставі викладеного вважаю, що прокурором доведено обставини, які свідчать, про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочині, передбаченому ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на який посилається прокурор та слідчий як на підставу застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкодити кримінальному провадженню, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 10 липня 2015 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Проте, слідчий та прокурор в судовому засіданні не надали передбачені статтею 136 КПК України докази про належне підтвердження отримання підозрюваним ОСОБА_6 , або його близькими родичами з якими він проживає повістки про виклик.

Прокурором в судовому засіданні доведено обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинивши інкримінований злочин, після повідомлення йому підозри, до слідчого не прибував, не цікавився долею кримінальної справи, не повідомив слідчого про втрату свого мобільного телефону, отже в судовому засіданні встановлено наявність передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України ризику.

Сторонами кримінального провадження не було надано доказів щодо скоєння підозрюваним інших злочинів, отже прокурором не доведено достовірними доказами наявність у справі ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також підтверджено рішенням ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р.

Відповідно до п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року №511-550/0/4-13 звернуто увагу судів на те, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК України, а тому застосування запобіжного заходу можливо лише за наявності таких критеріїв як:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд визнає, що прокурором в судовому засіданні не доведено критерію, передбаченого п.3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме, таких обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 для запобігання зазначеного у клопотанні і доведенного в судовому засіданні ризику.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив про обставини вчиненного правопорушення, бажає сприяти у його розслідуванні, повідомив, що протягом досудового розслідування інкримінованого йому правопорушення нових правопорушень не вчиняв та не вчинятиме, він має постійне місце проживання, проживає з дружиною та неповнолітніми синами.

Також судом враховується вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного ОСОБА_9 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, факт встановлення лише одного ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, враховується тяжкість покарання, передбачене за вчинене правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність попередньої судимості підозрюваного.

Вказане свідчить, що підозрюваний ОСОБА_6 знаходячись на свободі зможе виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Оскільки в судовому засіданні прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставину, передбачену пунктом 3 частини першої цієї статті, беручи до уваги встановлені обставини, які свідчать про можливість та достатність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленого ризику, тому в силу ч.4 ст.194 КПК України вважаю за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст.194 КПК України строком на два місяці, починаючи з моменту його застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, який має на утримані двох неповнолітніх синів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- запобіжний захід увиді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, починаючи з моменту його застосування.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , щодня у період доби з 21 години вечора до 06 години 00 хвилин ранку починаючи з 23 вересня 2016 року протягом двох місяців.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 . такі обов`язки:

1) прибувати за викликами до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження,

2) не відлучатися з м. Кременчука без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду залежно від стадії кримінального провадження,

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи, та докласти зусиль для пошуку роботи.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу з 23 вересня 2016 року по 21 листопада 2016 року.

Копії ухвали направити слідчому СВ Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_4 , начальнику Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області для виконання та негайне повідомлення суд про взяття на облік підозрюваного, та прокурору для нагляду за виконанням.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5-х днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5-ти днів з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Слідчий суддя підпис Згідно з оригіналом

Слідчий суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1