Справа № 405/8817/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

законного представника потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням №0009772 від 13.10.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, навчається у ВПУ №9 м.Кіровограда, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за таких обставин.

11.10.2015 року близько 23.30 год. ОСОБА_7 , знаходився біля магазину «7 км.», що розташований по вул. В. Перспективна, 64, в м. Кіровограді, де побачив свою колишню дівчину, неповнолітню ОСОБА_8 , разом з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_7 підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , з яким на грунті ревнощів до неповнолітньої ОСОБА_8 , почав сварку. В цей час, у ОСОБА_7 , виник намір на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 . Реалізучи свій злочинний намір, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_7 наніс неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва та один удар кулаком в ділянку грудної клітини, від ударів потерпілий впав на сходи, які ведуть до входу в магазин «7 км.» ударившись правою рукою об сходи. Своїми діями ОСОБА_7 завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 1767 від 30.11.2015 року, тілесні ушкодження у виді: перелому кута нижньої щелепи зліва, та підголовчатого перелому 5-пьясної кістки правої кисті зі зміщенням дистального уламку в сторону долоні, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.122 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, проти цивільного позову заперечив, зазначивши, що ОСОБА_9 навчається з ним в одній групі, вони дружили. В той вечір ОСОБА_10 дзвонила йому і говорила що вона, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і його колишня дівчина ОСОБА_13 відпочивають у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », він повідомив їй, що знаходиться у кафе «Шато бар». Настя йому говорила, що хлопці з якими вона відпочиває прийдуть до нього щоб поговорити. Після цього він відключив телефон, та продовжив відпочивати з компанією у барі, їх у компанії було шестеро, але періодично телефон вмикав. Приблизно через годину, після останньої розмови з ОСОБА_10 , біля 23:00 год. у бар зайшли ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і ОСОБА_11 . Пояснив, що ОСОБА_12 і ОСОБА_11 бачив вперше. Ця компанія сіла за столик біля них, хлопці випивали пиво, а дівчата віскі з колою. Від них виходили нецензурні слова на його адресу і тих хто з ним були, у зв`язку з чим між ними виникла сварка. Потім, в знак примирення від ОСОБА_12 поступила пропозиція покурити трави, це його збісило і він йому сказав щоб вони забирали своїх дівчат і йшли з кафе. Після цього вони пішли з кафе приблизно в 23:30 год. Потім його знайомий запропонував поїхати в «Копілку» купити поїсти, на цю пропозицію він погодився. Приблизно в 12:00 год. ночі вони їхали на автомобілі знайомого по центру, неподалік зупинки від магазину «7 км.» побачили компанію ОСОБА_11 , вікна у машині були відкриті, ця компанія стала кричати в їхню сторону. Вони зупинились і він вийшов з автомобіля щоб з`ясувати чого вони хочуть. Підійшовши до ОСОБА_11 він запитав у нього чому вони кричать, але той почав виражатись нецензурно та став наближатись до нього, ОСОБА_12 стояв за ним. Побачивши це він хотів відштовхнути ОСОБА_11 і долонею руки штовхнув його в область щелепи, від цього той посунувся назад, в цей час ОСОБА_12 став наносити йому удари. Він відмахувався від ударів, але ОСОБА_12 зламав йому ніс і він вибіг на дорогу. Потім до нього підбіг ОСОБА_11 і разом з ОСОБА_12 почали його бити. Він покликав на допомогу друга, який був у машині. В цей час біля них зупинилась якась машина з якої ОСОБА_11 і ОСОБА_12 зробили зауваження. Після цього ОСОБА_11 і ОСОБА_12 забрали дівчат і пішли. Потім він з другом поїхали до «Копілки», де він умився, після чого вони повернулись до «Шато бару». В барі він став говорити, що у нього болить голова і його відвезли додому. На наступний день він зробив томографію і йому повідомили, що у нього зламаний ніс. Від товаришів ОСОБА_11 дізнався, що у нього зламана щелепа. Вказав, що зустрічався з батьком ОСОБА_11 , був у лікарні, допомогав ОСОБА_11 з лікуванням. Ствердив, що наміру наносити удари потерпілому не було, його тільки відштовхнув. Вважає, що потерпілий і свідки кажуть неправду про те, що він наносив два удари потерпілому, такого не було. Від його поштовху потерпілий не падав, а руку можливо зламав коли наносив саме йому удари.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів:

Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що осінню 2015 року, дату не пам`ятає, приблизно в 23:00 год. знаходився біля магазину «7 км.» з компанією, в якій були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та її подруга. В цей час неподалік від них зупинився автомобіль сірого кольору з якого вийшов ОСОБА_15 і цілеспрямовано направився до нього. Підійшовши ОСОБА_15 запитав: «чи він в курсі що у неї є хлопець», він зрозумів, що мова йде про ОСОБА_13 . На запитання відповів: « в смислі?». Після цих слів ОСОБА_15 наніс йому удар кулаком в ліву частину щелепи, від удару він упав. В цей час його товариш ОСОБА_12 став бити ОСОБА_15 . Коли він піднявся то став розбороняти ОСОБА_12 і ОСОБА_15 . В цей час підбігли якісь невідомі хлопці, яких було двоє і запропонували допомогу, ОСОБА_15 тут же повернувся і пішов до автомобіля. Після цих подій він пішов додому, відчував сильний біль в області щелепи. Вдома розповів матері про те що сталось. На наступний день, вранці, звернувся в обласну лікарню з приводу сильного болю щелепи, звідки його направили в обласну дитячу лікарню, де йому наклали шиии на ясна. Потім лікар викликав працівників міліції, яким він розповів те що сталось. В лікарні пролежав приблизно 2 неділі. Від отриманих ушкоджень переносив моральні страждання, які полягали у тому, що важко було вживати їжу, пити та спілкуватись з оточуючими, а також у тому, що переносив фізичний біль. Моральні страждання оцінив у 20 тис. грн. Ствердив, що ОСОБА_15 наніс два удари, перший у щелепу а другий у корпус коли він вже падав. При падінні ударився правою рукою об сходи магазину. Після того, як наклали шини на щелепу він повідомив, що у нього болить рука, яка опухла. У зв`язку з цим, його направили на рентген, яким було встановлено, що у нього також зламана кисть руки, та було накладено гіпс. Пояснив, що до нападу бачив ОСОБА_15 з компанією в барі, де той випивав. У цьому барі ОСОБА_15 ображав його і його дівчину. Зазначив, що ОСОБА_15 і його родичі приходили до лікарні, оплачували його лікування. Ствердив, що в той вечір він алкоголь не вживав.

Показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 , яка пояснила, що 12.10.2015 року її син прийшов додому після 12 години ночі, повідомивши, що з ним все нормально. Вранці вона побачила, що у сина розпухла рука і щока, на запитання син повідомив, що біля «Сільпо» сталася бійка між ним і бувшим хлопцем його дівчини ОСОБА_15 . Також сказав, що його першим ударив ОСОБА_15 , потім виникла бійка. Після цього вона направила сина до лікарні. Пояснила, що в дитячій обласній лікарні сину були накладені шини на щелепу а також загіпсована рука. Зазначила, що дитина пролежала у лікарні два тижні, потім, приблизно місяць, лікувалась амбулаторно, ОСОБА_15 частково оплачував лікування. Ствердила, що моральна шкода завдана їй, як матері та сину який страждав із-за болю та із-за того, що було порушено його нормальний спосіб життя. Моральна шкода полягає ще у тому, що вона переносила страждання бо бачила як страждає її дитина, їз-за того, що не міг нормально харчуватись у нього сталось захворювання на гастрит. Також син не міг нормально відвідувати коледж. Вважає, що розмір моральної шкоди у 20 тис. грн.. буде достатнім для відновлення дитини.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що потерпілого знає, це його друг, обвинуваченого бачив вперше 11 жовтня 2015 року. В той вечір, тобто 11.10.2015 р. зустрівся в центрі із знайомими дівчатами і ОСОБА_11 , всі разом пішли в кафе «Шато бар». В барі побачив компанію хлопців з дівчатами, серед них був і ОСОБА_15 . Коли вони сіли за столик, ОСОБА_15 став ненормативно звертатись в їхню адресу. Він намагався з ним поговорити і з`ясувати чого він їх принижує. Але розмова не вийшла, приблизно через 10 хв. вони пішли з цього бару, прогулювались містом. Коли знаходились на зупинці, навпроти магазину «Сільпо», біля них зупинилась машина «Деу Ланос» з якої вийшов ОСОБА_15 , і підійшовши до них без будь-яких слів став наносити ОСОБА_11 удари рукою в область щелепи. Від першого удару ОСОБА_11 став сунутись назад, тут же ОСОБА_15 наніс йому ще один удар і ОСОБА_11 впав на сходи, які вели до магазину. Побачивши це, він наніс кулаком удар ОСОБА_15 в область голови, з тією метою щоб він перестав бити ОСОБА_11 , між ними виникла бійка. В цей час до них стали підходити люди і ОСОБА_15 пішов від них. Він підійшов до ОСОБА_11 , який уже не міг нормально говорити, через зламану щелепу. Після цього розійшлись по домівках. В цей день ОСОБА_11 ніхто ніяких ударів, до того як його ударив ОСОБА_15 , не наносив.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що раніше знала і ОСОБА_15 і ОСОБА_11 , з ОСОБА_15 зустрічалась, але станом на 11.10.2015 року ці стосунки перервались, вони навіть не спілкувались. 11.10.2015 р. приблизно в 22:30 год. разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 пішли у кафе «Шато бар». У кафе вже був ОСОБА_15 з друзями, про те, що він там буде вона не знала. Коли сіли за столик ОСОБА_15 став обзивати нецензурно її та її друзів, він був випивший, вона бачила як він вживав спиртне. З тим щоб не виник конфлікт їхня компанія пішла з кафе і направилась в сторону магазину «Сільпо», йшли додому, розмовляли між собою. Коли знаходились навпроти «Сільпо», біля магазину «7 км.», біля них зупинилась машина, сірий «Ланос», з якої вийшов ОСОБА_15 . Він підійшов до неї, ОСОБА_11 стояв поруч, ОСОБА_15 запитав: «чи знає ОСОБА_11 , що у неї є хлопець?». Після цих слів одразу ударив ОСОБА_11 правою рукою у щелепу а потім по корпусу і ОСОБА_11 від цих ударів впав, ударившись рукою об сходи магазину. Після цього ОСОБА_15 пішов на ОСОБА_12 і між ними зав`язалась бійка. ОСОБА_11 почав їх розбороняти, в цей час ОСОБА_15 крикнув хлопцю з машини «доставай біту». Після цих слів, якісь чоловіки, котрі знаходились неподалік стали заспокоювати хлопців, тут же проїжджала машина ОСОБА_18 і ОСОБА_15 , сівши до машини, поїхав з місця пригоди. Потім її провели додому, ОСОБА_11 говорив, що у нього болить рука і йому важко говорити.

Протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.10.2015 року ( т.1 а.с.75);

протоколом проведення слідчого експерименту з участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 згідно якого потерпілий відтворив обставини події (т.1 а.с. 77-78);

протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_17 який вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому (т.1 а.с.80-81);

протоколом проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_8 згідно якого свідок вказала, які дії вчиняв до потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.с.82-83);

висновком експерта № 1767 від 24.11.2015 року щодо утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 (т.1 а.с. 85-86);

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доказаність вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що показання потерпілого та свідків є неправдивими, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Такі доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема, показаннями потерпілого, свідків, протоколами проведення слідчого експерименту та висновком експерта №1767 від 30.11.2015 р. Досліджені докази є узгодженими між собою та взаємопов`язаними, а тому у суду немає підстав не брати їх до уваги під час прийняття рішення. Суд прийшов до висновку, що такі доводи обвинуваченого ОСОБА_7 є способом його захисту.

Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_19 заявлено цивільний позов на відшкодування моральної шкоди у сумі 20 тис. грн.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди доведені в судовому засіданні, ґрунтуються на законі, тому позов підлягає частковому задоволенню на суму 10 тис. грн. Суд вважає, що між винними діями обвинуваченого ОСОБА_7 і тими негативними наслідками, які настали для потерпілого існує причинний зв`язок, у зв`язку з чим потерпілий міг переносити моральні страждання. Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. ОСОБА_7 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судимий. Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди. Обставин, обтяжуючих покарання, судом не визнано. Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , особу винного, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 , без відбування покарання, відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування покарання з випробуванням. Суд прийшов до висновку, що саме таке призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , і попередження нових злочинів. Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним за ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 , від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 ( два ) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1