№ 760/3513/16-к
(№1-кс/760/2306/16)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28. 02. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Другого підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 - про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю м. Тернопіль, українецю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні за №0000003 від 11.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 України,

В С Т А Н О В И В:
Заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за №0000003 від 11.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 України.

Детектив обґрунтовуючи клопотання, посилався на те, що у провадженні Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали досудового розслідування №0000003 від 11.01.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 України.

11.01.2016 ОСОБА_7 , головна медсестра Тернопільського районного територіального медичного об`єднання звернулась з заявою до Національного антикорупційного бюро України, щодо вимагання у неї неправомірної вигоди службовими особами.

11.01.2016 вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ч. 3 ст. 368 КК України та детективами НАБУ розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду заступника начальника слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області, вчинив пособництво в одержанні службовими особами, які займають відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища за попередньою змовою групою осіб, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за закриття кримінального провадження відносно неї при наступних обставинах.

У провадженні Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області знаходилося кримінальне провадження №0000221 від 14.05.2015 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 366 КК України, для розслідування якого ОСОБА_5 створено слідчу групу у складі слідчого СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_8 , слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_10 та начальника відділення СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_11

21.12.2015 на мобільний телефон ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_5 та погрожуючи арештом та застосуванням фізичної сили повідомив про необхідність негайного прибуття на допит до ОСОБА_10 . В ході бесіди з ОСОБА_7 , без проведення її допиту, ОСОБА_10 повідомив останній про те, що орган досудового розслідування вважає її причетною до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 366 КК України.

Того ж дня, 21.12.2015 ОСОБА_7 уклала угоду про надання адвокатських послуг з адвокатом ОСОБА_12 , та згідно усних домовленостей узгодили вартість його гонорару у сумі 7000 гривень, 2000 гривень з яких 29.12.2015 були оплачені ОСОБА_12 .

В цей час у ОСОБА_5 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , першим заступником керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , та іншими службовими особами поліції та прокуратури виник злочинний умисел, спрямований на вимагання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди шляхом погрози притягнення її до кримінальної відповідальності та подальшого закриття кримінального провадження відносно неї після одержання неправомірної вигоди.

22.12.2015 ОСОБА_12 , діючи згідно розробленого з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та іншими службовими особами поліції та прокуратури злочинного плану, з метою одержання неправомірної вигоди, керуючись корисливим мотивом, повідомив ОСОБА_7 за місцем здійснення адвокатської діяльності за адресою м. Тернопіль, вул. За Рудкою 33, що за вирішення питання про непритягнення її до кримінальної відповідальності їй необхідно за його посередництвом передати посадовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області та прокуратури 4000 доларів США, погрожуючи повідомленням про підозру та подальшим ув`язненням, на що ОСОБА_7 не погодилася.

25.12.2015 ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати заздалегідь розроблений спільний злочинний план, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , діючи з відома та згоди ОСОБА_5 , викликав останню до свого офісу, розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. За Рудкою 33 та надав копії трьох повісток про виклик ОСОБА_7 у якості підозрюваної до слідчого, повторно висунувши вимогу про необхідність передачі неправомірної вигоди для подальшої передачі службовим особам прокуратури та поліції, на що ОСОБА_7 не дала остаточної відповіді.

29.12.2015 ОСОБА_12 прибув до ТРТМО (Тернопільського районного територіального медичного об`єднання), де працює ОСОБА_7 та повідомив, що у зв`язку із обізнаністю керівництва прокуратури Тернопільської області про наміри закриття кримінального провадження сума неправомірної вигоди зросла до 12000 доларів США.

Не отримавши від ОСОБА_7 згоди на передачу неправомірної вигоди за непритягнення її до кримінальної відповідальності, з метою тиску на ОСОБА_7 та створення штучних підстав для притягнення її до кримінальної відповідальності і загрози позбавлення її волі, ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 вирішили штучно створити умови для отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 шляхом притягнення її до кримінальної відповідальності.

У зв`язку із набранням чинності Законом України «Про національну поліцію» та наявними тимчасовими складнощами із підписанням працівниками новостворених органів поліції процесуальних документів, 31.12.2015 ОСОБА_5 через свого підлеглого старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_10 , ввів у оману прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 про достатність підстав для повідомлення підозри ОСОБА_7 та підписав у нього складене ОСОБА_10 повідомлення останній про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000221, яку ОСОБА_10 у подальшому направив рекомендованим поштовим повідомленням на адресу ОСОБА_7 .

У період з 01.01.2016 по 26.01.2016, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, керуючись корисливим мотивом, керівництвом СУ ГУ НП в Тернопільській області за погодженням з керівництвом Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області прийнято рішення про привід ОСОБА_7 для проведення слідчих дій з метою схилити останню до надання неправомірної вигоди.

26.01.2016 ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на вимагання та одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, під час спроби здійснення приводу, у ході телефонної розмови з останньою погрожував їй арештом та подальшим позбавленням волі, вимагав прибути до СУ ГУ НП в Тернопільській області ніби-то для проведення слідчих дій, а насправді для отримання можливості безпосереднього тиску на ОСОБА_7 під час спілкування з нею.

27.01.2016 ОСОБА_12 , узгодивши свою позицію з ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , знаходячись за адресою м. Тернопіль, вул. За Рудкою 33 під час зустрічі з ОСОБА_15 , який є чоловіком ОСОБА_7 , в черговий раз висунув вимогу про необхідність передачі керівництву СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області неправомірної вигоди за його посередництва, повідомивши про узгодженість зазначеної суми із цими суб`єктами та наголосивши, що це єдиний спосіб закриття кримінального провадження, на що ОСОБА_15 вимушений був погодитися.

В подальшому, відповідно до раніше укладених домовленостей, 02.02.2016 приблизно о 07.20 год. ОСОБА_7 , зустрівшись з ОСОБА_12 в його автомобілі у м. Тернопіль по вул. Карпенка поблизу магазину Берегиня, виконуючи вимоги останнього, передала йому для подальшої передачі службовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області неправомірну вигоду в розмірі 4000 доларів США за закриття щодо неї кримінального провадження №0000221.

Того ж дня, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про передачу ОСОБА_7 неправомірної вигоди ОСОБА_12 , та внаслідок уникнення в цей день останнім спілкування, побоюючись бути усуненим зі злочинної схеми в частині розподілу неправомірної вигоди, отриманої від ОСОБА_7 , з метою демонстрації власної можливості впливу на процес досудового розслідування, надав вказівку щодо внесення змін до ЄРДР в частині оголошення підозри ОСОБА_7 , на виконання якої о 16 год. 50 хв. 02.02.2016 внесено відповідні зміни.

У подальшому, у відповідності до раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_12 отриману частину неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США розподілив між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 через його підлеглого прокурора ОСОБА_16 , які у свою чергу, розподілили їх між службовими особами СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області.

У період з 03.02.2016 по 07.02.2016 ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інші службові особи СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області визначили спосіб закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , а саме службові особи СУ ГУ НП в Тернопільській області шляхом проведення слідчих (розшукових) дій складають процесуальні документи, з урахуванням відомої їм раніше інформації про невинуватість ОСОБА_7 , оформляють їх, а службові особи Тернопільської місцевої прокуратури отримують згоду у службових осіб прокуратури Тернопільської області щодо закриття кримінального провадження відносно підозрюваної, після чого закривають кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , а службові особи Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області закривають провадження у цілому.
У подальшому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 про досягнуті злочинні домовленості та узгоджені з ОСОБА_13 та іншими службовими особами прокуратури способи закриття кримінального провадження, на що ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому злочинну роль, вчинив дії, спрямовані на підготовку документів, які у подальшому стануть підставою для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .

Одночасно з цим ОСОБА_13 , виконуючи частину взаємоузгодженого палану, спрямованого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 дав вказівку процесуальному керівнику у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 ОСОБА_14 закрити кримінальне провадження.

В цей час ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_5 підготував проекти взаємоузгоджених допитів ОСОБА_7 та ОСОБА_17 без участі цих осіб та за умов їх необізнаності про підготовку цих проектів, використовуючи при цьому інформацію про невинуватість ОСОБА_7 , що була йому відома раніше, зокрема про відсутність в діях ОСОБА_7 прямого умислу та корисливого мотиву на заволодіння коштами, та у подальшому 11.02.2016 та 12.02.2016 підписав ці процесуальні документи у ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , насправді не отримуючи від них ці показання.

Вказаними діями ОСОБА_11 створив підстави у вигляді доказів для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , які у подальшому покладено ним в основу проекту постанови про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , яку він самостійно підготував та 11.02.2016 надав для підписання прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 .

Крім того, цього ж дня ОСОБА_12 висунув вимогу до ОСОБА_7 про передачу йому решти неправомірної вигоди в розмірі 8000 доларів США для подальшої передачі службовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільської області і повідомив, що у випадку зволікання з передачею коштів її справу буде направлено до суду. Ці погрози ОСОБА_7 сприйняла як реальну загрозу позбавлення її волі.

Одночасно з цим цього ж дня, 11.02.2016 о 17 год. 55 хв. ОСОБА_14 повторно отримав вказівку від ОСОБА_13 на закриття кримінального провадження та підписання проекту відповідної постанови, складеної ОСОБА_11 , на що ОСОБА_14 не дав своєї згоди.

Також, з метою примушування ОСОБА_7 до передачі йому усієї суми неправомірної вигоди, ОСОБА_12 , демонструючи свою ключову роль у спільній злочинній діяльності з службовими особами поліції та прокуратури, надав ОСОБА_7 для ознайомлення текст постанови про закриття кримінального провадження відносно неї, у якому були відображені показання ОСОБА_17 , що спростовують вину ОСОБА_7 , які датовані наступним днем, тобто 12.02.2016, і на момент демонстрації проекту постанови фактично ще не існували.

15.02.2016 ОСОБА_13 втретє надав вказівку ОСОБА_14 закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , на що останній категорично відмовився.

Усвідомлюючи неможливість виконання взятих на себе зобов`язань в частині закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , які виникли внаслідок раніше одержаної неправомірної вигоди, ОСОБА_13 , виконуючи свою злочинну роль у реалізації спільного злочинного плану, нехтуючи принципами незмінності прокурора у кримінальному провадженні, передбаченими ч.ч. 2, 3 ст. 37 КПК України, прийняв рішення щодо зміни складу групи прокурорів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 шляхом включення до неї прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_18 , від якого попередньо отримав згоду на виконання вказівки щодо закриття кримінального провадження шляхом підписання відповідної постанови, підготовленої ОСОБА_11 .

На виконання вказівки ОСОБА_13 та після отримання від останнього усного підтвердження щодо узгодження закриття кримінального провадження з службовими особами прокуратури Тернопільської області, ОСОБА_18 , виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_13 , в період часу з 16.02.2016 по 17.02.2016, виконуючи свою частину злочинного плану, підписав постанову про закриття кримінального провадження, при цьому свідомо не зазначивши в ній дату, передав її ОСОБА_12 для демонстрації ним цієї постанови ОСОБА_7 з метою спонукання останньої до надання решти частини неправомірної вигоди.

В цей час, 17.02.2016, продовжуючи цілеспрямовані дії, направленні на укріплення у ОСОБА_7 штучного уявлення щодо загрози можливості позбавлення її волі та можливості уникнення цього лише у запропонований ОСОБА_12 та його співучасниками спосіб, ОСОБА_12 в черговий раз висунув вимогу про передачу решти неправомірної вигоди в сумі 8000 доларів США, при цьому надав їй оригінал постанови про закриття щодо неї кримінального провадження за підписом ОСОБА_18 без зазначення дати, яку у подальшому забрав, не отримавши усієї суми неправомірної вигоди.

17.02.2016 ОСОБА_7 , перебуваючи в умовах штучно створеної ОСОБА_12 та службовими особами правоохоронних органів ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та іншими службовими особами поліції та прокуратури загрози позбавлення волі, передала ОСОБА_12 в своєму службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні ТРТМО за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США.

У подальшому, у відповідності до раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_12 отриману частину неправомірної вигоди розподілив між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 через його підлеглого прокурора ОСОБА_16 , які у свою чергу розподілили їх між службовими особами СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільської області.

18.02.2016, на виконання злочинної вказівки ОСОБА_13 , діючи за попередньо розробленим злочинним планом ОСОБА_18 вніс дату «18.02.2016» до раніше підписаної ним постанови про закриття кримінального провадження відносно підозрюваної ОСОБА_7 і таким чином дооформив вказану постанову, та, на виконання вказівки ОСОБА_13 , та за його згоди, використовуючи електронний цифровий підпис ОСОБА_13 , вніс завідомо неправдиві відомості щодо зняття підозри з ОСОБА_7 до ЄРДР як помилкові, роздрукував відповідний витяг, та вказані документи передав дружині ОСОБА_12 ОСОБА_19 для подальшої передачі їх ОСОБА_7 з метою отримання решти суми неправомірної вигоди у розмірі 6000 доларів США.

19.02.2016 ОСОБА_12 передав ОСОБА_7 в її службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні ТРТМО за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького 9 постанову про закриття кримінального провадження відносно неї та витяг з ЄРДР та в черговий раз наголосив на необхідності якнайшвидшої передачі йому решти неправомірної вигоди для подальшої передачі службовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області.

22.02.2016 ОСОБА_7 на виконання неодноразових вимог та внаслідок погроз ОСОБА_12 передала останньому у його автомобілі, що знаходився поблизу ТРТМО за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького 9 неправомірну вигоду у розмірі 6000 доларів США та одночасно оплатила решту обумовленої раніше суми гонорару ОСОБА_12 у сумі 5000 гривень.

З метою забезпечення конспірації, вжиття заходів безпеки щодо уникнення усіма учасниками злочинної групи у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та інших службових осіб поліції та прокуратури, кримінальної відповідальності, діючи згідно раніше розробленого злочинного плану, вчиняючи активні дії, спрямовані на приховання вчиненого злочину, ОСОБА_12 після проведеного на його думку обміну отриманої частини неправомірної вигоди на ту ж саму валюту, а саме на 6000 доларів США, сховав вказану суму коштів у себе з метою подальшої передачі зазначеної неправомірної вигоди вищезазначеним службовим особам правоохоронних органів.

24-25.02.2016 в ході проведення слідчих (розшукових) дій у ОСОБА_12 по місцю проживання, роботи, та при ньому виявлено та вилучено раніше ідентифіковані грошові кошти, які були передані йому ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди.

26.02.2016 року о 19 годині 27 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України у приміщенні УСБУ в Тернопільській області за адресою просп. Степана Бандери 21, м. Тернопіль.

27.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме пособництві в одержанні службовими особами, які займають відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища за попередньою змовою групою осіб, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В зв`язку із зазначеним детектив просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 250 мінімальних заробітних плат, що становить 344 500 гривень, оскільки на думку детектива внесення застави в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.
Детективи в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили про його задоволення.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати відносно підозрюваного запобіжних захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що у 11.01.2016 ОСОБА_7 , головна медсестра Тернопільського районного територіального медичного об`єднання звернулась з заявою до Національного антикорупційного бюро України, щодо вимагання у неї неправомірної вигоди службовими особами.

11.01.2016 вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ч. 3 ст. 368 КК України та детективами НАБУ розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду заступника начальника слідчого управління ГУ НП в Тернопільській області, вчинив пособництво в одержанні службовими особами, які займають відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища за попередньою змовою групою осіб, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за закриття кримінального провадження відносно неї при наступних обставинах.

У провадженні Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області знаходилося кримінальне провадження №0000221 від 14.05.2015 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 366 КК України, для розслідування якого ОСОБА_5 створено слідчу групу у складі слідчого СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_8 , слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_10 та начальника відділення СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_11

21.12.2015 на мобільний телефон ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_5 та погрожуючи арештом та застосуванням фізичної сили повідомив про необхідність негайного прибуття на допит до ОСОБА_10 . В ході бесіди з ОСОБА_7 , без проведення її допиту, ОСОБА_10 повідомив останній про те, що орган досудового розслідування вважає її причетною до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 4 ст. 358; ч. 1 ст. 366 КК України.

Того ж дня, 21.12.2015 ОСОБА_7 уклала угоду про надання адвокатських послуг з адвокатом ОСОБА_12 , та згідно усних домовленостей узгодили вартість його гонорару у сумі 7000 гривень, 2000 гривень з яких 29.12.2015 були оплачені ОСОБА_12 .

В цей час у ОСОБА_5 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , першим заступником керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , та іншими службовими особами поліції та прокуратури виник злочинний умисел, спрямований на вимагання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди шляхом погрози притягнення її до кримінальної відповідальності та подальшого закриття кримінального провадження відносно неї після одержання неправомірної вигоди.

22.12.2015 ОСОБА_12 , діючи згідно розробленого з ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та іншими службовими особами поліції та прокуратури злочинного плану, з метою одержання неправомірної вигоди, керуючись корисливим мотивом, повідомив ОСОБА_7 за місцем здійснення адвокатської діяльності за адресою м. Тернопіль, вул. За Рудкою 33, що за вирішення питання про непритягнення її до кримінальної відповідальності їй необхідно за його посередництвом передати посадовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області та прокуратури 4000 доларів США, погрожуючи повідомленням про підозру та подальшим ув`язненням, на що ОСОБА_7 не погодилася.

25.12.2015 ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати заздалегідь розроблений спільний злочинний план, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , діючи з відома та згоди ОСОБА_5 , викликав останню до свого офісу, розташованого за адресою: м. Тернопіль, вул. За Рудкою 33 та надав копії трьох повісток про виклик ОСОБА_7 у якості підозрюваної до слідчого, повторно висунувши вимогу про необхідність передачі неправомірної вигоди для подальшої передачі службовим особам прокуратури та поліції, на що ОСОБА_7 не дала остаточної відповіді.

29.12.2015 ОСОБА_12 прибув до ТРТМО (Тернопільського районного територіального медичного об`єднання), де працює ОСОБА_7 та повідомив, що у зв`язку із обізнаністю керівництва прокуратури Тернопільської області про наміри закриття кримінального провадження сума неправомірної вигоди зросла до 12000 доларів США.

Не отримавши від ОСОБА_7 згоди на передачу неправомірної вигоди за непритягнення її до кримінальної відповідальності, з метою тиску на ОСОБА_7 та створення штучних підстав для притягнення її до кримінальної відповідальності і загрози позбавлення її волі, ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 вирішили штучно створити умови для отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 шляхом притягнення її до кримінальної відповідальності.

У зв`язку із набранням чинності Законом України «Про національну поліцію» та наявними тимчасовими складнощами із підписанням працівниками новостворених органів поліції процесуальних документів, 31.12.2015 ОСОБА_5 через свого підлеглого старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_10 , ввів у оману прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 про достатність підстав для повідомлення підозри ОСОБА_7 та підписав у нього складене ОСОБА_10 повідомлення останній про підозру у вчиненні кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000221, яку ОСОБА_10 у подальшому направив рекомендованим поштовим повідомленням на адресу ОСОБА_7 .

У період з 01.01.2016 по 26.01.2016, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, керуючись корисливим мотивом, керівництвом СУ ГУ НП в Тернопільській області за погодженням з керівництвом Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області прийнято рішення про привід ОСОБА_7 для проведення слідчих дій з метою схилити останню до надання неправомірної вигоди.

26.01.2016 ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на вимагання та одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, під час спроби здійснення приводу, у ході телефонної розмови з останньою погрожував їй арештом та подальшим позбавленням волі, вимагав прибути до СУ ГУ НП в Тернопільській області ніби-то для проведення слідчих дій, а насправді для отримання можливості безпосереднього тиску на ОСОБА_7 під час спілкування з нею.

27.01.2016 ОСОБА_12 , узгодивши свою позицію з ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , знаходячись за адресою м. Тернопіль, вул. За Рудкою 33 під час зустрічі з ОСОБА_15 , який є чоловіком ОСОБА_7 , в черговий раз висунув вимогу про необхідність передачі керівництву СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області неправомірної вигоди за його посередництва, повідомивши про узгодженість зазначеної суми із цими суб`єктами та наголосивши, що це єдиний спосіб закриття кримінального провадження, на що ОСОБА_15 вимушений був погодитися.

В подальшому, відповідно до раніше укладених домовленостей, 02.02.2016 приблизно о 07.20 год. ОСОБА_7 , зустрівшись з ОСОБА_12 в його автомобілі у м. Тернопіль по вул. Карпенка поблизу магазину Берегиня, виконуючи вимоги останнього, передала йому для подальшої передачі службовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області неправомірну вигоду в розмірі 4000 доларів США за закриття щодо неї кримінального провадження №0000221.

Того ж дня, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про передачу ОСОБА_7 неправомірної вигоди ОСОБА_12 , та внаслідок уникнення в цей день останнім спілкування, побоюючись бути усуненим зі злочинної схеми в частині розподілу неправомірної вигоди, отриманої від ОСОБА_7 , з метою демонстрації власної можливості впливу на процес досудового розслідування, надав вказівку щодо внесення змін до ЄРДР в частині оголошення підозри ОСОБА_7 , на виконання якої о 16 год. 50 хв. 02.02.2016 внесено відповідні зміни.

У подальшому, у відповідності до раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_12 отриману частину неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США розподілив між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 через його підлеглого прокурора ОСОБА_16 , які у свою чергу, розподілили їх між службовими особами СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області.

У період з 03.02.2016 по 07.02.2016 ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та інші службові особи СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області визначили спосіб закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , а саме службові особи СУ ГУ НП в Тернопільській області шляхом проведення слідчих (розшукових) дій складають процесуальні документи, з урахуванням відомої їм раніше інформації про невинуватість ОСОБА_7 , оформляють їх, а службові особи Тернопільської місцевої прокуратури отримують згоду у службових осіб прокуратури Тернопільської області щодо закриття кримінального провадження відносно підозрюваної, після чого закривають кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , а службові особи Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області закривають провадження у цілому.
У подальшому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 про досягнуті злочинні домовленості та узгоджені з ОСОБА_13 та іншими службовими особами прокуратури способи закриття кримінального провадження, на що ОСОБА_11 , виконуючи відведену йому злочинну роль, вчинив дії, спрямовані на підготовку документів, які у подальшому стануть підставою для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .

Одночасно з цим ОСОБА_13 , виконуючи частину взаємоузгодженого палану, спрямованого на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 дав вказівку процесуальному керівнику у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 ОСОБА_14 закрити кримінальне провадження.

В цей час ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_5 підготував проекти взаємоузгоджених допитів ОСОБА_7 та ОСОБА_17 без участі цих осіб та за умов їх необізнаності про підготовку цих проектів, використовуючи при цьому інформацію про невинуватість ОСОБА_7 , що була йому відома раніше, зокрема про відсутність в діях ОСОБА_7 прямого умислу та корисливого мотиву на заволодіння коштами, та у подальшому 11.02.2016 та 12.02.2016 підписав ці процесуальні документи у ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , насправді не отримуючи від них ці показання.

Вказаними діями ОСОБА_11 створив підстави у вигляді доказів для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , які у подальшому покладено ним в основу проекту постанови про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , яку він самостійно підготував та 11.02.2016 надав для підписання прокурору Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_14 .

Крім того, цього ж дня ОСОБА_12 висунув вимогу до ОСОБА_7 про передачу йому решти неправомірної вигоди в розмірі 8000 доларів США для подальшої передачі службовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільської області і повідомив, що у випадку зволікання з передачею коштів її справу буде направлено до суду. Ці погрози ОСОБА_7 сприйняла як реальну загрозу позбавлення її волі.

Одночасно з цим цього ж дня, 11.02.2016 о 17 год. 55 хв. ОСОБА_14 повторно отримав вказівку від ОСОБА_13 на закриття кримінального провадження та підписання проекту відповідної постанови, складеної ОСОБА_11 , на що ОСОБА_14 не дав своєї згоди.

Також, з метою примушування ОСОБА_7 до передачі йому усієї суми неправомірної вигоди, ОСОБА_12 , демонструючи свою ключову роль у спільній злочинній діяльності з службовими особами поліції та прокуратури, надав ОСОБА_7 для ознайомлення текст постанови про закриття кримінального провадження відносно неї, у якому були відображені показання ОСОБА_17 , що спростовують вину ОСОБА_7 , які датовані наступним днем, тобто 12.02.2016, і на момент демонстрації проекту постанови фактично ще не існували.

15.02.2016 ОСОБА_13 втретє надав вказівку ОСОБА_14 закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , на що останній категорично відмовився.

Усвідомлюючи неможливість виконання взятих на себе зобов`язань в частині закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , які виникли внаслідок раніше одержаної неправомірної вигоди, ОСОБА_13 , виконуючи свою злочинну роль у реалізації спільного злочинного плану, нехтуючи принципами незмінності прокурора у кримінальному провадженні, передбаченими ч.ч. 2, 3 ст. 37 КПК України, прийняв рішення щодо зміни складу групи прокурорів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 шляхом включення до неї прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_18 , від якого попередньо отримав згоду на виконання вказівки щодо закриття кримінального провадження шляхом підписання відповідної постанови, підготовленої ОСОБА_11 .

На виконання вказівки ОСОБА_13 та після отримання від останнього усного підтвердження щодо узгодження закриття кримінального провадження з службовими особами прокуратури Тернопільської області, ОСОБА_18 , виконуючи злочинну вказівку ОСОБА_13 , в період часу з 16.02.2016 по 17.02.2016, виконуючи свою частину злочинного плану, підписав постанову про закриття кримінального провадження, при цьому свідомо не зазначивши в ній дату, передав її ОСОБА_12 для демонстрації ним цієї постанови ОСОБА_7 з метою спонукання останньої до надання решти частини неправомірної вигоди.

В цей час, 17.02.2016, продовжуючи цілеспрямовані дії, направленні на укріплення у ОСОБА_7 штучного уявлення щодо загрози можливості позбавлення її волі та можливості уникнення цього лише у запропонований ОСОБА_12 та його співучасниками спосіб, ОСОБА_12 в черговий раз висунув вимогу про передачу решти неправомірної вигоди в сумі 8000 доларів США, при цьому надав їй оригінал постанови про закриття щодо неї кримінального провадження за підписом ОСОБА_18 без зазначення дати, яку у подальшому забрав, не отримавши усієї суми неправомірної вигоди.

17.02.2016 ОСОБА_7 , перебуваючи в умовах штучно створеної ОСОБА_12 та службовими особами правоохоронних органів ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та іншими службовими особами поліції та прокуратури загрози позбавлення волі, передала ОСОБА_12 в своєму службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні ТРТМО за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 наступну частину неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США.

У подальшому, у відповідності до раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_12 отриману частину неправомірної вигоди розподілив між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 через його підлеглого прокурора ОСОБА_16 , які у свою чергу розподілили їх між службовими особами СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільської області.

18.02.2016, на виконання злочинної вказівки ОСОБА_13 , діючи за попередньо розробленим злочинним планом ОСОБА_18 вніс дату «18.02.2016» до раніше підписаної ним постанови про закриття кримінального провадження відносно підозрюваної ОСОБА_7 і таким чином дооформив вказану постанову, та, на виконання вказівки ОСОБА_13 , та за його згоди, використовуючи електронний цифровий підпис ОСОБА_13 , вніс завідомо неправдиві відомості щодо зняття підозри з ОСОБА_7 до ЄРДР як помилкові, роздрукував відповідний витяг, та вказані документи передав дружині ОСОБА_12 ОСОБА_19 для подальшої передачі їх ОСОБА_7 з метою отримання решти суми неправомірної вигоди у розмірі 6000 доларів США.

19.02.2016 ОСОБА_12 передав ОСОБА_7 в її службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні ТРТМО за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького 9 постанову про закриття кримінального провадження відносно неї та витяг з ЄРДР та в черговий раз наголосив на необхідності якнайшвидшої передачі йому решти неправомірної вигоди для подальшої передачі службовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області.

22.02.2016 ОСОБА_7 на виконання неодноразових вимог та внаслідок погроз ОСОБА_12 передала останньому у його автомобілі, що знаходився поблизу ТРТМО за адресою м. Тернопіль, вул. Князя Острозького 9 неправомірну вигоду у розмірі 6000 доларів США та одночасно оплатила решту обумовленої раніше суми гонорару ОСОБА_12 у сумі 5000 гривень.

З метою забезпечення конспірації, вжиття заходів безпеки щодо уникнення усіма учасниками злочинної групи у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та інших службових осіб поліції та прокуратури, кримінальної відповідальності, діючи згідно раніше розробленого злочинного плану, вчиняючи активні дії, спрямовані на приховання вчиненого злочину, ОСОБА_12 після проведеного на його думку обміну отриманої частини неправомірної вигоди на ту ж саму валюту, а саме на 6000 доларів США, сховав вказану суму коштів у себе з метою подальшої передачі зазначеної неправомірної вигоди вищезазначеним службовим особам правоохоронних органів.

24-25.02.2016 в ході проведення слідчих (розшукових) дій у ОСОБА_12 по місцю проживання, роботи, та при ньому виявлено та вилучено раніше ідентифіковані грошові кошти, які були передані йому ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди.

26.02.2016 року о 19 годині 27 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України у приміщенні УСБУ в Тернопільській області за адресою просп. Степана Бандери 21, м. Тернопіль.

27.02.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме пособництві в одержанні службовими особами, які займають відповідальне становище неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища за попередньою змовою групою осіб, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Оголошена підозра у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 щодо вчинення відносно неї вимагання неправомірної вигоди службовими особами; допитом свідка ОСОБА_7 від 11.01.2016, під час якого остання повідомила обставини вимагання неправомірної вигоди та вказала на ОСОБА_12 як на особу, що вимагала в неї грошові кошти для подальшої передачі службовим особам СУ ГУ НП в Тернопільській області, Тернопільської місцевої прокуратури та прокуратури Тернопільскої області; додатковими допитами свідка ОСОБА_7 від 28.01.2016 та 02.02.2016, під час яких остання підтвердила факт вимагання неправомірної вигоди у розмірі 12 000 доларів США; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 01.02.2016, під час якого ОСОБА_7 були вручені грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США для передачі адвокату ОСОБА_12 , який безпосередньо пред`являв вимогу щодо передачі неправомірної вигоди; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 14.02.2016, під час якого ОСОБА_7 були вручені грошові кошти у розмірі 8 000 доларів США для передачі адвокату ОСОБА_12 , який безпосередньо пред`являв вимогу щодо передачі неправомірної вигоди; протоколом обшуку від 24.02.2016, який був проведений за місцем роботи підозрюваного, за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено частину грошових коштів, переданих йому ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 24.02.2016, який був проведений за адресою фактичного проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_3 , під час якого вилучено частину грошових коштів, переданих йому ОСОБА_7 ; допитом свідка ОСОБА_14 від 26.02.2016, під час якого останній повідомив, що ОСОБА_13 тричі здійснював на нього тиск та давав незаконну, на його думку, вказівку щодо закриття кримінального провадження шляхом підписання відповідної постанови, яку склав та приніс йому на підписання ОСОБА_11 ; допитами свідка ОСОБА_18 від 24.02.2016 та від 28.02.2016, який повідомив, що в середині лютого 2016 року був викликаний ОСОБА_13 та отримав від нього вказівку закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 . При цьому проект постанови про закриття кримінального провадження був виготовлений ОСОБА_11 17.02.2016 підписану, але без дати постанову про закриття кримінального провадження в кабінеті ОСОБА_13 у присутності останнього він надав ОСОБА_5 . 18.02.2016 за вказівкою ОСОБА_13 використовуючи електронний цифровий підпис останнього вніс відомості до ЄРДР про зняття підозри з ОСОБА_7 як помилково виставленої. Цього ж дня надав постанову про закриття кримінального провадження з усіма реквізитами ОСОБА_11 ; допитами свідка ОСОБА_20 від 25.02.2016, який повідомив, що усі важливі рішення у кримінальних провадженнях погоджуються та приймаються спільно ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , та ОСОБА_22 .

Вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні закінчується 27.04.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується матеріалами досудового слідства.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що відповідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляд тримання під вартістю не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, зважаючи на те, що перебуваючи на волі підозрюваний може здійснювати тиск на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
Детектив в поданому клопотанні просив для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, визначити останньому, як альтернативу, розмір застави - 250 мінімальних заробітних плат оскільки, на думку детектива, внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, нездатність застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 250 розмірів мінімальних заробітних плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу детектива, прокурора або суду; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 19 год. 10 хв. з 26. 02. 2016 року
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 19 год. 10 хв. 25. 04. 2016 року.
Розмір застави визначити у межах 250 мінімальних заробітних плат в сумі 344500 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк УДК м. Києва, МФО 820019, депозитний рахунок 4186, отримувач Солом`янський районний суд міста Києва, Код , та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу детектива, прокурора або суду;
- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом 60 днів з моменту внесення застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1