УХВАЛА

29.01.2013 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Перетятько О.В.

за участі секретаря Сорока М.В.

прокурора Красножон Є.О.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городок, Львівської області кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4/61в м. Львів, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5,

за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону 2001р.), суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, працюючи на посаді начальника оперативно-розшукового відділення ВПМ ДПІ у Городоцькому районі Львівської області, будучи службовою особою, що займає відповідальне становище, маючи спеціальне звання майор податкової міліції, 20 квітня 2011р., о 14год. 35 хв., в своєму службовому кабінеті ВПМ ДПІ у Городоцькому районі, Львівської області, за адресою: м-н Гайдамаків, 23 в м. Городок, Львівської обл., вимагав та одержав від директора ТОВ «Поллі-Львів» ОСОБА_3 гроші, в сумі 28 000 гривень, в якості хабара, за невжиття заходів, спрямованих на здійснення оперативного супроводу документальної перевірки ТОВ «Поллі-Львів»та отримання позитивних наслідків цієї перевірки. Таким чином, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону 2001р.) одержання хабара службовою особою, що займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням хабара.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - старшим прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_2, в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_1, досягнуто та підписано угоду від 11.01.2013 р. про визнання винуватості ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 (в редакції Закону 2001 рік), за змістом якої підозрюваний ОСОБА_2 беззастережно визнав свою вину у вчиненні зазначеного злочину, обставини вчинення злочину, сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному ОСОБА_2 покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст. 368 КК України у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, із звільненням на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування обраного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, на підставі ст. 77 КК України з позбавлення права обіймати посади, пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки, та, з позбавленням спеціального звання майора податкової міліції. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз'яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні, щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в суді, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та передбачені угодою обов»язки.

Обвинувачений в суді, покликаючись на розуміння наслідків укладення угоди, просить угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону 2001р.), в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов'язання.

Захисник ОСОБА_1 висловився в підтримку підписаної сторонами угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості, за своїм змістом та порядком укладення, в загальному, відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому роз'яснено ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених -абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов'язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз'яснення йому наслідків укладення угоди.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, відмовляє в затвердженні угоди, оскільки умови угоди суперечать закону, а саме, щодо погодженого сторонами покарання.

Так, згідно ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону 2001 р.) одержання хабара у великому розмірі або службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням хабара -карається позбавленням волі на строк від пяти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Отже, санкція с. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону 2001 р.) містить обов»язковий вид покарання конфіскація майна.

В тексті Угоди про визнання винуватості від 11.01.2013 р. сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_2 за ч.2 ст. 368 КК України у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна, із звільненням на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування обраного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, на підставі ст. 77 КК України з позбавлення права обіймати посади, пов»язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки, та, з позбавленням спеціального звання майора податкової міліції.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом»якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті або перейти до іншого, більш м»якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті, тобто із застосуванням ст. 69 КК України.

Про застосування ст. 69 КК України щодо обрання міри покарання ОСОБА_2 без конфіскації майна, - сторони в Угоді не обумовили.

Таким чином, за наслідками розгляду в підготовчому судовому засіданні угоди про визнання винуватості, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону та закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про невідповідність Угоди про визнання винуватості від 11.01.2013 р., укладеної між сторонами кримінального провадження - старшим прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України радником юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_2, в присутності захисника підозрюваного ОСОБА_1, закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону 2001 р.) щодо узгодженої сторонами міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, в редакції Закону 2001 р., та про відсутність правових підстав для прийняття рішення про затвердження даної угоди.

За наведеного, в затвердженні Угоди про визнання винуватості слід відмовити, та призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку.

Керуючись ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

У затвердженні угоди від 11.01.2013 року, укладеної між старшим прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_2, про визнання винуватості ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України (в редакції Закону 2001 р.) - відмовити.

Призначити судовий розгляд на 05 лютого 2013 р. о 14.15 год. для проведення судового провадження в загальному порядку.

Ухвала про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості оскарженню не підлягає.

Суддя Перетятько О.В.