Справа № 461/5721/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/591/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ? ЄРДР) за № 0000020 від 24.02.2016 року за ознаками злочину за ч. 2 ст. 375 КК України, за участі

прокурораОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна,

встановила:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна ? нежитлове приміщення, будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000020 від 24.02.2016 року.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2016 року прокурор відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк апеляційного оскарження; оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою накласти арешт на об`єкт нерухомого майна ? нежитлове приміщення будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою.

Обґрунтовуючи своє прохання на поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2016 року апелянт зазначає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин, а саме: зазначене вище клопотання слідчого було скероване на адресу Галицького районного суду м. Львова 01.09.2016 року і будь-яких викликів чи повідомлень щодо дати, місця та результатів розгляду даного клопотання ні прокурору, ні слідчому не надходили, лише при особистій явці слідчого до секретаря судового засідання, останнім усно повідомлено, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання та відмовлено в наданні підписаного суддею рішення через зайнятість останнього. При зверненні до кримінальної канцелярії було встановлено відсутність відомостей про скерування та отримання ухвали слідчого судді від 02.09.2016 року та на усну вимогу слідчого отримано лише завірену фотокопію ухвали, що міститься при матеріалах клопотання.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та обґрунтовує свої апеляційні вимоги наступним.

Слідчий суддя, при винесенні свого рішення, належним чином не врахував те, що зазначене нежитлове приміщення та земельна ділянка на якій ця будівля розташована є речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000020 від 24 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, матеріали досудового розслідування котрого перебувають у провадженні слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 . З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що може призвести до позбавлення можливості органу досудового розслідування провести повне досудове розслідування та для забезпечення цивільного позову і було подано клопотання про накладення арешту.

Зокрема, суд першої інстанції, при розгляді зазначеного вище клопотання, на думку апелянта, порушив вимоги ст. 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості судового рішення оскільки суд першої інстанції після опису фактичних обставин справи, викладених в клопотанні, лише констатував факт безпідставності арешту зазначеного майна, без чіткої вмотивованості прийнятого рішення та спростування обґрунтованості поданого клопотання.

Заслухавши доповідача, апелянта, який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що прокурору відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 необхідно поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна з огляду на наступне.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна відбувається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності ? також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України вбачається, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Апелянт, на думку колегії суддів, довів у судовому засіданні, що ні його, ні слідчого не було судом повідомлено про розгляд клопотання про накладення арешту на майно, а також в матеріалах справи відсутні підтвердження щодо повідомлення останніх про розгляд зазначеного клопотання слідчого, а також про отримання ними копії судового рішення від 02.09.2016 року. У зв`язку з зазначеним порушено право апелянта на оскарження ухвали слідчого судді у строк, передбачений ст. 395 КПК України.

Що ж стосується розгляду апеляційної скарги по суті, то на думку колегії суддів,подана прокурором апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження у провадженні слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000020 від 24 лютого 2016 року, за ознаками злочину за ч. 2 ст. 375 КК України.

Слідчий в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , подав клопотання про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна ? нежитлове приміщення будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що оскільки зазначене приміщення та земельна ділянка визнані речовими доказами, відповідають вимогам ст. 98 КПК України, то з метою збереження цих речових доказів, попередження пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення пересування, передачі, відчуження майна необхідно накласти арешт на майна та заборонити ОСОБА_8 та будь-кому іншому користуватись і проводити будь-які дії, пов`язані з нежитловим приміщенням будинку за зазначеною адресою.

Як убачається з апеляційної скарги прокурора та матеріалів судового провадження, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 172-173 КПК України, розглянув клопотання слідчого про накладення арешту на майно без повідомлення прокурора та слідчого про час розгляду цього клопотання, чим позбавив їх права доводити в судовому засідання обґрунтованість клопотання про накладення арешту на майно.

Крім того, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, яка регламентує форму рішення суду у вигляді ухвали, оскільки в резолютивній частині ухвали слідчого судді не вказано у задоволенні якого саме клопотання слідчого відмовлено та стосовно якого майна. Таким чином, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, а тому підлягає до скасування.

Вирішуючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно - нежитлове приміщення будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою колегія суддів виходить з того, що дане майно постановою слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 від 31 серпня 2016 року визнано речовими доказами, воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речових доказів, а тому, на думку колегії суддів, клопотання слідчого про накладення арешту на майно необхідно задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема було об`єктом кримінально протиправних дій.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, виправдувальним вироком від 10.02.2014 у кримінальній справі №1326/8163/2012, який на думку прокурора є завідомо неправосудним, вирішено долю речового доказу шляхом визнання підсудного ОСОБА_9 власником приміщень по АДРЕСА_1 у заволодінні яким йому було пред`явлено обвинувачення.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вказане у клопотанні слідчого майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом, а тому на нього необхідно накласти арешт.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 173 КПК України, на думку колегії суддів, ОСОБА_10 та іншим фізичним і юридичним особам необхідно заборонити розпоряджатися та відчужувати майно нежитлове приміщення будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою.

Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 172-173, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
клопотання прокурора задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2016 року про відмову в накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна.

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2016 року про відмову в накладенні арешту на об`єкт нерухомого майна скасувати.

Клопотання слідчого в ОВС 2-го СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , погоджене прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна ? нежитлове приміщення будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна ? нежитлове приміщення будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою. Заборонити ОСОБА_10 та іншим фізичним і юридичним особам розпоряджатися та відчужувати майно нежитлове приміщення будинок за адресою АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 4736025) та земельну ділянку площею 0,1075 га за цією ж адресою.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_11 .
Ухвала вступила в законну силу «23» вересня 2016 року.
Копію виготовлено «_______» ___________ 2016 року