1-кс/381/55/15
381/501/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду в інтересах та на захист ОСОБА_5 зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 16.01.2015 року посилаючись на те, що кримінальне провадження закрито не з підстави відсутності вдіянні обвинуваченого ОСОБА_5 . Складу кримінального правопорушення, як це передбачено п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а з інших підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законом. Також, на думку адвоката, кримінальне провадження було закрито безпідставно, а оскаржувана постанова винесена не уповноваженою особою.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_6 , який діє на підставі угоди з ОСОБА_5 підтримали вимоги скарги та просили скасувати постанову процесуального керівника прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч.3 ст. 365 КК України пославшись на доводи, викладені в скарзі.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги, вважає її необгрунтованою, безпідставною і суду пояснив, що постанова про закриття провадження є цілком законною та обгрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.
Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 п. 4 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: рішення прокурора про закриття кримінального провадження-заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Судом встановлено, що постановою Фастівського міжрайонного прокурора ОСОБА_7 07.06.2011 року була порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_5 за вчинення перевищення своїх службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним закноном інтресам держави, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Відповідно до постанови старшого слідчого Фастівської міжрайпрокуратури від 10.11.2011 року ОСОБА_5 притягнуто як обвинуваченого у кримінальній справі, пред`явивши йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.
В січні 2012 року зазначену кримінальну справу було передано до Фастівського міськрайонного суду.
10 грудня 2013 року дана кримінальна справа згідно постанови Фастівського міськрайонного суду була направлена для організації проведення додаткового розслідування з метою усунення недоліків досудового слідства.
25 лютого 2014 року Апеляційним судом була задоволена апеляція прокурора і дану кримінальну справу направлено до Фастівського міськрайонного суду для нового судового розгляду.
За клопотанням прокурора постановою Фастівського міськрайонного суду від 19.05.2014 року дана кримінальна справа була закрита на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України в ред.1960 року та ст. 5КК України, за відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину у зв`язку із декриміналізацією.
За апеляцією адвокатів ОСОБА_5 . Апеляційним судом Київської області 05 серпня 2014 року зазначена постанова була скасована.
Оскаржувану постанову прокурор мотивував тим, що в зв`язку з прийняттям ЗУ №746-УІІ від 21.02.2014 року, який має зворотню дію в часі, який виключив ОСОБА_5 як суб`єкта, що може вчинити даний злочин. А тому, підстави для подальшого досудового розслідування відсутні, а вказане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження про підозру ОСОБА_5 не повідомлялось.
Згідно ч.3 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.
Отже, з огляду на викладене, процесуальний керівник-прокурор Фастівської міжрайонної прокуратури не мав повноважень для прийняття оскаржуваної постанови на підставі п. 4 ч.1 ст.284 КПК України. Таку постанову мав право прийняти слідчий.
Прокурор оскаржувану постанову мотивує також тим, що відсутні підстави для подальшого досудового розслідування.
Проте, з таким висновком суд не погоджується, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, яке було оглянуто, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області 10 грудня 2014 року Постанову Фастівського міськрайонного суду від 03 жовтня 2014 року, якою кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 . За ч.3 ст. 365 КК України повернута Фастівській міжрайонній прокуратурі для проведення додаткового розслідування, залишено без змін.
В зазначеній постанові Апеляційним судом Київської області звернуто увагу на необхідність проведення ряду дій направлених на встановлення точного розміру заподіяних неправомірними діями обвинуваченого збитків. До того ж, необхідно перевірити належним чином питання щодо чинності на момент вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 дій «Положення про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти», затвердженого постановою КМУ № 921 від 17.10.2008 року, порушення норм якого йому інкримінують.
Як вбачаєтся, підставою для притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 365 ч.З КК України слугувало порушення Положення про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 17.10.2008.
Проте прокурором при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано, що Конституційним Судом України 09.08.2008 прийняте рішення №22-рп/2008, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абз.2 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про визнання таким, що втатив чинність, Закон України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти» від 20.03.2008 №150-У1, та визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) постанова Кабінету міністрів України «Про здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти» від 28.03.2008 р. №274.
Прокурор не встановив, що вказана урядова постанова не повинна була застосовуватись у зв`язку з невідповідністю її Конституції України. Крім того, прокурор не встановив, що на момент здійснення закупівлі дія вказаної постанови Кабінету міністрів України була припиненою, а на момент пред`явлення ОСОБА_5 обвинувачення взагалі була скасована.
З огляду на вимоги ч. 7 ст. 374 Кримінально-процесуального кодексу України (ред. 1960р.) слідчий не виконав вказівки суду, який розглядав справу в апеляційному порядку, і які є обов`язковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні. Так на порушення вказаної кодексальної норми ні слідчий, ні прокурор не вчинили належних дій для виконання постанови суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, що є неприпустимим та незаконним.
Відповідно до Розділу 11 Перехідні положення" п.7 Кримінального процесуального кодексу України оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим кодексом, завершаються у порядку, який діяв до дня набрання ним чинності. Тому за вимогами ч. 1 ст. 223 К1ТК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженню.
Відповідно до вимог ст. 98 ч. 2 КПК України, якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи. Вказаному порушенню правової оцінки не надано, вказаної обставини в основу оскаржуваного процесуального рішення не покладено.
Враховуючи все вищевикладене, є обгрунтовані підстави для скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, оскільки жодних слідчих дій під час додаткового розслідування проведено не було, висновки, покладені в основу постанови про закриття є необгрунтованими та такими, що не відповідають нормам кримінально-процесуального законодавства.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Постанову прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст.365 КК України - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1