Справа №473/306/16-к 21.03.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
21 березня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербанівське, Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 квітня 2016 року,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення,
_________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/784/105/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.399 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
передбаченого ч.1 ст.121 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 квітня 2016 року.
Узагальнені доводи апелянтів.
В апеляційній скарзі захисник вказує, що судове рішення є необґрунтованим, оскільки стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без наявності обґрунтованої підозри. Вказує, що потерпілий не був допитаний в установленому Законом порядку, а в протоколі допиту потерпілого розписалася інша особа, нібито мати ОСОБА_9 .
Зазначає, що протокол пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 26.01.2016 року та протокол допиту потерпілого від 26.01.2016 року складені з порушеннями вимог ст.104 КПК України, а тому є недопустимими.
В апеляційній скарзі підозрюваний зазначає, що не згоден з висновками суду, оскільки матеріали провадження не містять даних, які б підтверджували обґрунтованість підозри його у вчинені вказаного злочину. Вказує, що потерпілий ніяких показань в лікарні не надавав.
Стверджує, що він не завдавав потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, механізм нанесення ним ударів не відповідає фактичним обставинам справи.
Зазначає, що після того як дізнався, що потерпілий знаходиться в лікарні, надавав йому матеріальну допомогу на лікування та на даний час потерпілий до нього будь-яких претензій не має.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_5 органами досудового слідства підозрюється в тому, що 20 січня 2016 року о 16 годині, він знаходячись за місцем проживання в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої з ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 .
В ході спілкування у вказаний час, між ним та потерпілим виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 навмисно, керуючись раптово виниклими неприязними відносинами, двічі наніс удари дерев`яною битою в область голови ОСОБА_11 та продовжив конфліктну розмову.
Приблизно через одну годину ОСОБА_11 , користуючись тим. що ОСОБА_5 вийшов на вулицю, з метою втечі вибіг з подвір`я будинку на дорогу, але втекти не встиг, так як ОСОБА_5 його наздогнав та наніс удар битою по голові, внаслідок чого ОСОБА_11 втратив свідомість.
В результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток склепіння черепа з забоєм головного мозку та крововиливом під тверду мозкову оболонку, раною в тьмяно-потиличній ділянці, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та переломів кісток лицьового відділу черепа з ранами та крововиливами в ділянці обличчя, закритого перелому виростка правої плечової кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
28 січня 2016 року постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 оголошено у розшук.
29 січня 2016 року ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайоннього суду Миколаївської області надано дозвіл на затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
11 березня 2016 року ОСОБА_5 затриманий на підставі ст.208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
29.01.2016 року слідчий СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 звернувся з клопотанням погодженим із прокурором до Вознесенського міськрайоннього суду Миколаївської області про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Задовольняючи вказане клопотання, слідчий суддя послався на те, що прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 продовжувати свою злочину діяльність, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
На підставі зазначеного слідчий суддя дійшов висновку про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги наведені в апеляційних скаргах, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційних скарг без задоволення, вивчивши надані матеріали провадження, обговоривши доводи апелянтів, апеляційний суд вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею були дотримані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України.
На підставі наданих слідчим доказів слідчий суддя належним чином прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_11 та фактичними даними, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2016 року, під час якого було вказано на ОСОБА_5 , як на особу, яка завдала тілесні ушкодження.
Доводи апелянтів про те, що протоколи впізнання підозрюваного та допиту потерпілого від 26.01.2016 року, є неналежними доказами, а також твердження про те, що потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження за інших обставин, не можуть бути взяті до уваги, оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу суд не вправі надавати оцінку доказам, або в іншій спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, належність і допустимість доказів у кримінальному проваджені.
Посилання захисника на порушення вимог ст. 104 КПК України при проведенні допиту потерпілого та впізнання ним підозрюваного, в зв`язку з підписанням процесуальних документів його матір`ю, у даному випадку колегія суддів вважає не істотними, оскільки обставини вчинення правопорушення повідомленні саме потерпілим. Юридична оцінка цим обставинам буде надана судом під час розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 .
Апеляційним переглядом встановлено, що при застосуванні запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. ст.193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом, вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 продовжувати злочину діяльність, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.
При цьому, слідчим суддею враховані дані про особу ОСОБА_5 , який раніше судимий за вчинення умисного злочину, підозрюється у вчинені тяжкого злочину під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, відразу після заподіянні підозрюваному тілесних ушкоджень зник з місця проживання, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук.
Судом також було взято до уваги і те, що підозрюваний має на утримані неповнолітню дитину, та ним надавались кошти на лікування потерпілого.
Зазначені обставини в сукупності з іншими вказують, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання зазначених слідчим суддею ризиків та не можуть забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Під час апеляційного розгляду істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд визнає рішення слідчого судді про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року, якою стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 25 квітня 2016 року - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: