печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1625/16-к
У Х В А Л А

17 березня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Котельва Котелевського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 08.07.2015р. Шевченківським районним судом м. Києва по ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
Вказане клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0017736 від 23.11.2015 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 263 КК України.
14.01.2016р. відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України.
Згідно повідомлень Управління внутрішньої безпеки СБ України №№ 9/301 та 9/302 від 14.01.2016 ОСОБА_5 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 відсутній, його місцезнаходження невідоме.
15.01.2016 у зв`язку з невстановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
15.03.2016 о 14 год. 35 хв. року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2016 року ОСОБА_5 затримано.
Прокурор посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, наполягала на його задоволенні.
Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою інкримінованих кримінальних правопорушень та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Одночасно в судовому засіданні захисник зазначив, що висновки органу досудового розслідування з приводу обґрунтованості підозри не відповідають фактичним обставинам справи та є передчасними, жодних вагомих доказів, які б вказували на вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень в матеріалах клопотання не має. Підозрюваний виключно позитивно характеризується за місцем постійного проживання, має міцні соціальні зв`язки, з приводу чого відсутні будь-які ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного на стадії досудового розслідування.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього в стороною обвинувачення та захисту документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0017736 від 23.11.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 263 КК України.
14.01.2016р. відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України.
Згідно повідомлень Управління внутрішньої безпеки СБ України №№ 9/301 та 9/302 від 14.01.2016, ОСОБА_5 за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 відсутній, його місцезнаходження невідоме.
15.01.2016 у зв`язку з невстановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
15.03.2016 о 14 год. 35 хв. року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.01.2016 року ОСОБА_5 затримано.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно з корисних мотивів, перебуваючи у місті Києві, при невстановлених на даний час слідством обставинах, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на території парку відпочинку «Гідропарк» в місті Києві з числа своїх знайомих, раніше судимих осіб схильних до вчинення насильницьких дій, у 2015 році створив стійку, ієрархічну, організовану, озброєну групу осіб банду, з попередньо розподіленими між ними функціями та ролями та алгоритмом вчинення злочинів її членами.
Метою діяльності вказаної банди передбачалося незаконне збагачення її учасників, шляхом здійснення озброєних нападів на громадян, для заволодіння їх особистим майном на території парку відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в місті Києві, в тому числі із застосуванням вогнепальної, холодної зброї, а також предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень; незаконному зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів.
До складу банди увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інші невстановлені слідством особи.
Так, 23.11.2015 учасники банди, організованої ОСОБА_6 , діючи умисно по раніше розробленому та погодженому всіма учасниками плану, знаходячись на території парку відпочинку «Гідропарк» у розважальному закладі «Фабор», розташованому за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 10А, приблизно о 02 годині 20 хвилин з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснили напад на них, внаслідок чого ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, забійних ран голови, забою-гематоми м`яких тканин обличчя; контузії та гематоми повік обох очей; субкон`юктивальний крововилив лівого ока; закритий перелом ІІ п`ясної кістки із зміщенням уламків; ОСОБА_10 забійну рану потиличної області голови, посттравматичний підшкірний крововилив у ділянку правого ока; закрите травматичне ушкодження дистального міжгомілкового синдесмозу, закритий перелом заднього краю правої гомілки; ОСОБА_11 тяжку відкриту черепно-мозкову травму, перелом основи черепа.
У процесі нападу та відшукання та вилучення грошових коштів та інших матеріальних цінностей при проведенні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обшуку вмісту кишень потерпілих учасники банди побачили у ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 службові посвідчення співробітників Служби безпеки України.
ОСОБА_6 , розуміючи, що учасники організованої ним банди вчинили злочин, який набуде значного резонансу, для переховування учасників нападу та знаряддя злочину спортивної біти, на своєму автомобілі Мерседес Бенс, Е 300 д.н.з. НОМЕР_1 залишив місце події.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України участь у озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваному нею нападі, та ч. 4 ст. 187 КПК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення (протоколи допиту свідків, потерпілого, огляду магнітного носія), у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри складає сукупність належних даних, які містяться в протоколах допиту підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; ОСОБА_6 , протоколах допиту потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , протоколах допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколах слідчого експерименту, проведеного за участю з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , медичними довідками центрального госпіталю військово-медичного управління Служби безпеки України про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених в клопотанні обставин.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Вирішуючи клопотання про застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 257, ч. 4 ст. 187 КК України.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління процесуального керівництва та нагляду за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність Головної військової прокуратури України Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 травня 2016р. до 14 год 35 хв.

Строк тримання під вартою відраховувати з моменту затримання з 16.03.2016р. з 14 год 35 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1