Дата документу Справа № 315/821/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1524/16
Єдиний унікальний № 315/821/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1 ,
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесено до ЄРДР за № 0000327, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонопартизанськ, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29054 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 250000 грн.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання обчислюється з 28.06.2015 року.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3194 грн. 16 коп.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 27 червня 2015 року, приблизно о 21 годині 05 хвилин, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці 9 Січня у м. Гуляйполе Запорізької області, в напрямку села Марфопіль. В цей час, на правому, по ходу автомобіля ВАЗ 21099, узбіччі знаходилась малолітній пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

АДРЕСА_3 . Водій ОСОБА_8 , у зв`язку із зниженням уваги та реакції, а також порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху вправо, виїхавши на праве узбіччя, де скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_10 .

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п.2.9 а. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.01.2001 року, зі змінами № 136 від 06.03.2013 року, відповідно до яких:

п.2.9 Водію забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п. 10.1 перед початком руху, перестроювання та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
Порушенням водієм ОСОБА_8 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновків судової транспортно трасологічної та авто технічної експертизи № 187/188/15 від 23.07.2015 року знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо транспортної пригоди.
В результаті дорожньо транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.
Згідно судово медичної експертизи № 219 від 28.06.2015 року, смерть ОСОБА_10 , настала від відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа, субарахноїдального церебрального крововиливу, крововилив в м`які тканини голови, саден на голові, що ускладнилися розвитком набряку головного мозку.
Пошкодження у ОСОБА_10 могли бути заподіяні при дорожньо транспортній пригоді, а саме при ударі виступаючими частинами рушійного легкового автомобіля з подальшим падінням тіла на поверхню дорожнього покриття.
Завданні ОСОБА_10 ушкодження являються небезпечними для життя ушкодженнями, тобто мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилаючись на незаконність вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок тяжкості зазначає, що суд в достатній мірі не врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, вказаний злочин вчинив з необережності, у скоєному щиро розкаюється. Крім того, обвинувачений має постійне місце проживання та родину, являється пенсіонером, характеризується позитивно. Також суд не прийняв до уваги обставини дорожньо транспортної пригоди, які підлягають врахуванню при призначенні покарання, в саме знаходження малолітньої дитини на проїзній частині є порушенням вимог Правил дорожнього руху України, оскільки пішоходам забороняється допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину. Крім того, ОСОБА_8 , приймав заходи до уникнення ДТП, шляхом гальмування, отримавши при цьому тілесні ушкодження.
З огляду на вказане, захисник просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, зменшити розмір моральної шкоди до 150000 грн., не стягувати процесуальні витрати.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченогоОСОБА_8 , зокрема і в останньому слові, які просили вирок змінити, пом`якшивши покарання і зменшити суму відшкодованої моральної шкоди, прокурора і потерпілу, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє вирок суду щодо доведеності виниОСОБА_8 у скоєнні злочину, за який він засуджений, а також щодо кваліфікації його дій, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушується.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ст.286 ч.2 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, встановлене в санкції статті обвинувачення, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості злочину, дані, що характеризують особу винного, обставини, що пом`якшують покарання. В той же час, суд зазначив у вироку про застосування обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_8 , а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Суд апеляційної інстанції вважає, що обране обвинуваченому ОСОБА_11 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, та таким, що відповідає тяжкості скоєного.
З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 липня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Відповідно до вимог ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення з 28.06.2015 року по 01.11.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4