Справа № 303/306/16-к
Провадження № 1-кп/303/81/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 18.12.2012 року, який надійшов 21.01.2016 року від Мукачівської місцевої прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, 22.01.2016 року винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання,-
з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
21.01.2016 року до Мукачівського міськрайонного суду від Мукачівської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 18.12.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі обвинувального акту, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту відсутні.
Потерпілий та його представник підтримали позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в підготовчому судовому засіданні подали до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. При цьому пояснили, що судовий розгляд кримінального провадження не може бути призначено, так як обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складені з порушенням вимог КПК України. Зокрема зазначили, що у кримінальному провадженні № 0000462 від 18.12.2012 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. Поряд з тим, до суду направлено обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. З огляду те, що обвинуваченому не було повідомлено зміну раніше повідомленої підозри, чим в ході досудового розслідування грубо порушені права обвинуваченого на захист, вважають, що судовий розгляд у кримінальному провадженні не може бути призначений, а тому обвинувальний акт має бути повернутий прокурору.
Вислухавши думку прокурора, потерпілого та його представника, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).
Одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права та його законність (п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 7 КПК України), поняття яких законодавцем визначено у ст.ст. 8 та 9 названого Кодексу.
В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» вказано наступне: «оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Із зазначеними положеннями Основного Закону у повній мірі кореспондуються приписи ч. 1 ст. 9 КПК України, якими передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 18.12.2012 року.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Так, відповідно до п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості, зокрема анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що займаючи посаду директора Закарпатської філії ПП «Майстер-Люкс» придбав право на грошові кошти ПП «Майстер-Люкс» зловживаючи довірою власника ПП «Майстер-Люкс». Потерпілим в обвинувальному акті зазначено ОСОБА_8 .
Як передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. У ст. 56 КПК України визначено права потерпілого в кримінальному провадженні, зокрема і право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим та укласти угоду про примирення в тому числі і в ході підготовчого судового засідання.
Таким чином процесуальний закон чітко визначає, що потерпілим є особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
В той же час, в обвинувальному акті потерпілим зазначено ОСОБА_8 як фізичну особу, а згідно з викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення кримінальним правопорушенням майнова шкода завдана юридичній особі, а саме приватному підприємстві ПП «Майстер-Люкс», найманим працівником якого був обвинувачений ОСОБА_3 .
Зазначене однозначно свідчить про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме в частині відповідності особи, якій була завдана шкода кримінальним правопорушенням (потерпілого), викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення та пред`явленому обвинуваченню, які є суперечливими у своєму змісті, що свою чергу також позбавило потерпілу особу належним чином скористатися своїми процесуальними правами в ході досудового розслідування. Більше того злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , в силу ч. 3 ст. 477 КПК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке має особливі наслідки у випадку відмови потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні (п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України). До того ж той факт, що кримінальним правопорушенням завдано шкоду саме юридичній особі - ПП «Майстер-Люкс» підтверджується і тим, що цивільний позов пред`явлений саме ПП «Майстер-Люкс», а не ОСОБА_8 як фізичною особою.
Крім того суд вважає за необхідне також звернути увагу і на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування. В ст. 109 КПК України зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Згідно з ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), тощо.
Відповідно до доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування, 10.07.2013 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. В подальшому обвинувальний акт направлявся до суду та судом ухвалювалися рішення про повернення обвинувального акту прокурору.
В той же час в цьому провадженні направлений до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 18.12.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. При цьому як на це звертає увагу захисник обвинуваченого, що ОСОБА_3 не було повідомлено про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри, що порушило його право на захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Як визначено ст. 279 КПК України, що у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор. Одночасно ст. 279 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З огляду на зазначене, суд погоджується з позицією сторони захисту про те, що реєстрі матеріалів досудового розслідування, не в повному обсязі зазначені відомості, процесуальні дії та рішення, проведені в ході досудового розслідування. Зокрема, відсутня інформація про час повідомлення нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа за ч. 1 ст. 190 КК України, відсутня інформація про проведення такої процесуальної дії як відкриття матеріалів досудового розслідування сторонам кримінального провадження та й взагалі в реєстрі матеріалів досудового розслідування міститься фактично тільки інформація про процесуальні рішення на стадії судового провадження. Крім того, не знайшов свого підтвердження той факт, що прокурором самостійно був складений обвинувальний акт, оскільки такий був складений слідчим і в подальшому затверджений прокурором.
При цьому порушення вимог закону щодо повноти змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, є одним з критеріїв невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України. Додатково суд зазначає, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 412 КПК України, є порушення, яке позбавило чи обмежило підозрюваного чи обвинуваченого у здійсненні права на захист, перешкодило чи могло перешкодити суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не відповідає вимогам КПК України, такі порушення неможливо усунути в процесі судового розгляду та перешкоджають такому, а тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Мукачівської місцевої прокуратури для усунення зазначених недоліків.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 9, 91, 110, 291, 293, 314, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000462 від 18.12.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, прокурору Мукачівської місцевої прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1