Справа № 314/7043/16-к
Провадження № 1-кп/314/304/2016
ВИРОК
іменем України
09.11.16 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001470 від 20 жовтня 2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло - Лукашеве, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, який має не повну середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
На початку вересня 2016 року в нічний час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись на території свиноферми в с. Михайло - Лукашеве, Вільнянського району, Запорізької області, де він допомагав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по господарству, скориставшись відсутністю власника, маючи вільний доступ до господарської споруди, де утримувались поросята, які належали останньому, пройшов до її приміщення. Далі, ОСОБА_4 помістив до полімерного лантуху, який знайшов на території зазначеної ферми, двох поросят вагою по 6 кілограмів та виніс їх на подвір`я до свого велосипеду «Україна», після чого, дочекавшись світанку, поїхав до с. Михайло-Лукашеве, Вільнянського району, Запорізької області, тим самим, таємно, з корисливих мотивів, викрав вищевказаних свійських тварин, в результаті чого, своїми злочинними діями завдав потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 960 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст.185 КК України, як: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».
Під час досудового розслідування 28.10.2016 року потерпілий ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали між собою угоду про примирення з наступними умовами:

Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується активно сприяти розкриттю злочину, дати правдиві показання у судовому засіданні; підозрюваний ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 960 гривень, потерпілому ОСОБА_3 , відшкодував у повному обсязі, у зв`язку з чим, останнього претензій матеріального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 не має.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України - у виді ста годин громадських робіт.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення, та наполягав на затвердженні угоди.

Потерпілий ОСОБА_3 просив суд затвердити укладену між ним та обвинуваченим угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого:

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно зі ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та потерпілий, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам потерпілого та обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 5 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Також судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені статтею 473 КПК України, погоджується з призначенням судом обвинуваченому узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази за даним кримінальним провадженням відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 28 жовтня 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 жовтня 2016 року покарання у виді 100 (ста) годин громадський робіт.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

09.11.2016