Справа № 541/627/16-к
Провадження № 1-кп/541/86/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_8 ОСОБА_9

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника служби у справах дітей Миргородської райдержадміністрації ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, учня ПТУ № 44 м.Миргорода, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Попівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, не одруженого, учня ПТУ № 44 м.Миргорода, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст. 185 КК України, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На початку червня 2014 року, близько 10 години, в м.Миргороді, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою м.Миргород, вул.Кашинського, 4, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_13 велосипед гірського типу марки «OCEAN», вартістю 876,00 грн., після чого, рухаючись на викраденому велосипеді з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на суму 876,00 грн.

Крім цього, діючи повторно, в середині квітня 2015 року, приблизно о 1 годині, ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних дверей проник до приміщення будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав належний ОСОБА_14 телевізор марки «Meredian NF-2101» з пультом дистанційного керування, вартістю 1272,00 грн., після чого з викраденим місце вчинення злочину залишив, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 1272,00 грн.

Крім цього, діючи повторно, 6 травня 2015 року, приблизно о 1 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домогосподарства ОСОБА_4 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , раніше буваючи на території вказаного господарства та достовірно знаючи, що в одному з підсобних приміщень знаходиться мопед, маючи намір на незаконне заволодіння цим транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, шляхом вільного доступу проник на територію вказаного домогосподарства та, відкривши незамкнені двері приміщення сараю, проник всередину та шляхом штовхання за допомогою фізичної сили вивів звідти мопед марки «XGJAO 49,9 см.куб», шасі (рама) № НОМЕР_1 , 2008 року випуску, синього кольору, вартістю 5500,00 грн., який на момент викрадення був укомплектований двигуном з робочим об`ємом 49,9 куб.см., з номерним позначенням НОМЕР_2 , вартістю 2023,50 грн. Викотивши зазначений транспортний засіб за межі домогосподарства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 завів його та рухаючись на ньому з місця вчинення злочину зник, чим довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 5500,00 грн.

Крім цього, 26 листопада 2015 року, близько 21 години, ОСОБА_5 , діючи у співучасті з неповнолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є пособниками у вчиненні злочину, маючи спільний намір на викрадення чужого майна, а саме коня з території СТОВ «Славутич», яке знаходиться в с.Малі Сорочинці Миргородського району, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, заздалегідь домовившись про реалізацію викраденого майна, на автомобілі марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 прибули в с.Малі Сорочинці Миргородського району, де зупинили автомобіль поблизу території СТОВ «Славутич». В той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишились в автомобілі, спостерігаючи на навколишньою обстановкою, ОСОБА_5 направився до неогородженої, але охоронюваної території вищезазначеного товариства, де шляхом вільного доступу через відкриті ворота проник до приміщення сараю № 1, звідки таємно викрав коня вороної масті по кличці «Жук», віком 9 років, вагою 637 кг., вартістю 18540,00 грн., який обліковується на балансі СТОВ «Славутич». Після чого, ОСОБА_5 , осідлавши викраденого коня за допомогою заздалегідь наготовленої вуздечки, покинув територію СТОВ «Славутич» та вирушив до заздалегідь обумовленого місця в с.Гаркушинці Миргородського району, куди на автомобілі також направились ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , підтримуючи зв`язок з ним за допомогою мобільного телефону ОСОБА_6 . Після цього, завершуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , реалізував викраденого коня громадянину ОСОБА_15 за 6000 грн., отримані кошти ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розділили між собою, чим довели свій злочинний умисел до кінця, завдавши своїми спільними умисними діями матеріальних збитків СТОВ «Славутич» на загальну суму 18540 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєних діяннях визнав повністю, пояснив, що на початку червня 2014 року, близько 10 години, він йшов з училища в районну бібліотеку, по дорозі побачив спортивний велосипед червоно-білого кольору, який стояв не замкнений під вікном біля магазину «Батик». Повертаючись назад він вирішив викрасти даний велосипед, щоб поїхати додому. Сівши на цей велосипед він поїхав на ньому додому в с.Хомутець, де залишив велосипед для власного користування, повідомивши батькам, що йому дав його у користування товариш. Також повідомив, що у квітні 2015 року ввечері він гуляв селом. Підійшов до будинку по АДРЕСА_6 , де, як йому було відомо, ніхто не проживає. Він підійшов до вхідних дверей будинку, які були закриті на навісний замок, смикнув замок, який відкрився, і пройшов у середину будинку, де в одній з кімнат побачив телевізор «Meredian» та пульт дистанційного керування до нього, які забрав та відніс додому. Також повідомив, що 6 травня 2015 року близько 1 години він повертався додому в с.Хомутець через с.Зубівку і проходив повз домогосподарство по АДРЕСА_5 , де раніше неодноразово бував, оскільки товаришував з сином його власниці ОСОБА_16 . Побачивши у дворі мопед, він вирішив його викрасти, через хвіртку зайшов на територію домогосподарства, викотив мопед за територію домогосподарства, потім, покотивши з гори, завів і поїхав через с.Малі Сорочинці у м.Миргород, де продав мопед ОСОБА_17 , за 1000 грн., сказавши, що цей мопед належить йому. Також повідомив, що з 2014 року він по три місяця кожного літа працював на СТОВ «Славутич» фуражиром та пастухом і мав доступ до приміщень, в яких знаходились коні. Восени 2015 року, в зв`язку з тим, що йому були потрібні кошти, у нього виник умисел на викрадення коня, про що він повідомив ОСОБА_6 , з яким навчається в одній групі, спитавши його, чи не знає він кому можна продати викраденого коня. ОСОБА_6 познайомив його з ОСОБА_7 , якому він розповів про свої наміри і той пообіцяв знайти покупця. Через деякий час ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_7 знайшов покупця на коня і вони 26.11.2015 року близько 18 години втрьох зустрілися біля бару «Фаворит», де ОСОБА_7 повідомив, що знає, кому можна продати коня та за грошову винагороду пообіцяв перевезти їх своїм автомобілем в с.Малі Сорочинці та допомогти продати коня. Вони сіли у автомобіль ОСОБА_7 і поїхали спочатку в с.Гаркушинці, де домовились з чоловіком про продаж коня, а потім поїхали в с.Малі Сорочинці, де він попросив висадити його не доїжджаючи до ферми, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сказав, щоб вони чекали його біля кладовища на виїзді з села. Після чого він пішов у приміщення ферми, вивів коня по кличці «Жук», надів на нього вуздечку, яку заховав під шифером за межами сараю ще коли працював на фермі, сів верхи та поїхав до кладовища, де на нього чекали інші співучасники. Після чого вони разом, він верхи а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на автомобілі, поїхали в сторону м.Миргорода, доїхавши до залізничного переїзду вони розділились. Він поїхав вздовж залізничного полотна, а хлопці по дорозі. Зустрілись в с.Гаркушинці біля будинку чоловіка, яком вони продали коня за 6000 грн., з яких 1000 він віддав ОСОБА_7 , 400 грн. ОСОБА_6 . Повідомив, що у скоєному розкаюється, заподіяні збитки відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому йому діянні визнав повністю, пояснив, що ОСОБА_5 , з яким вони навчаються в одній групі у ПТУ-44, влітку 2015 року позичив у нього 100 грн., які тривалий час не віддавав. Восени 2015 року він пообіцяв віддати йому 400 грн. після того як викраде коня, якого він вже намагався вкрасти раніше, але у нього не вийшло, і спитав, чи не знає він, кому можна продати цього коня. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 , який спочатку сказав, що нічого обіцяти не може. На повторне запитання ОСОБА_5 він запропонував йому познайомити його з ОСОБА_7 на що той погодився. Останній під`їхав до гуртожитку, біля якого вони познайомились. Потім ОСОБА_7 під`їхав ще раз ОСОБА_5 спитав у нього за продаж коня, на що той сказав, що взнає. Потім ОСОБА_7 зателефонував йому і повідомив, що знайшов покупця. Він повідомив про це ОСОБА_5 , вони втрьох зустрілися і поїхали в с.Гаркушинці, де ОСОБА_5 з ОСОБА_7 домовлялись з покупцем коня, після чого поїхали на СТО, де працював ОСОБА_7 , де ОСОБА_5 попросив у останнього мотузку, яку той дав. Потім вони поїхали в с.Малі Сорочинці, де висадили ОСОБА_5 там де він сказав, а самі поїхали його чекати в кінець села, де чекали його біля кладовища. Побачили, що скаче на коні ОСОБА_5 , поїхали до перехрестя на в`їзді в м.Миргород, де чекали, коли їх дожене ОСОБА_5 , який їхав полем. Потім вони поїхали в с.Гаркушинці, а ОСОБА_5 знову їх доганяв. Вони приїхали до будинку покупця, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 отримали гроші за коня. Вони поїхали на СТО, де ОСОБА_5 віддав йому 400 грн., ОСОБА_7 1000 грн., а решту залишив собі. Вони переночували на СТО, а вранці ОСОБА_7 одвіз їх на заняття. Також повідомив, що розкаюється у вчиненому, більше подібного не повториться.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав, проте повідомив, що восени 2015 року до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_6 та спитав, чи не знає він кому можна продати краденого коня, а потім познайомив з ОСОБА_5 , який повідомив, що це його кінь і він у нього вдома. Він спочатку сказав, що не знає кому продати коня, а потім до нього на СТО приїздив ОСОБА_15 , який залишив йому візитку, в якій було написано, що він скуповує худобу. Він повідомив про це ОСОБА_6 , щоб той передав ОСОБА_5 26 листопада 2015 року ввечері, близько 19 години, вони всі зустрілися поїхали домовилися з покупцем, а потім поїхали в с.Малі Сорочинці, де висадили ОСОБА_5 та чекали його в обумовленому місці. Дочекавшись його з конем, поїхали в с.Гаркушинці, де продали коня ОСОБА_15 за 6000 грн., з яких він отримав 1000 грн. Про те, що коня ОСОБА_5 викрав саме в цей день він дізнався вже коли вони повертались з с.Гаркушинці, до цього він думав, що коня викрали раніше і він знаходиться у ОСОБА_5 вдома. Повідомив, що більше у подібних справах нікому допомагати не буде.

Вина обвинувачених у вчиненні злочинів підтверджується:

1. По епізоду заволодіння майном ОСОБА_13 :

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що ОСОБА_5 є її сином. Приблизно наприкінці травня 2014 року він приїхав додому на спортивному велосипеді і на її запитання про те, де він його взяв, відповів, що йому дав покататися товариш. Вказаним велосипедом він користувався до грудня 2015 року, коли виявилось, що велосипед він викрав;

- протоколом огляду місця події від 02.12.2015р. в якому зафіксоване місце викрадення велосипеду марки «OCEAN», належного ОСОБА_13 ;

- заявою ОСОБА_5 від 02.12.2015 року про видачу викраденого велосипеду марки «OCEAN»;

- протоколом огляду виданого ОСОБА_5 велосипеду марки «OCEAN» від 02.12.2015р. та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто та вилучено вказаний велосипед;

- висновком експерта № 1/58 від 28.12.2015р., згідно якого залишкова вартість викраденого у ОСОБА_13 велосипеду гірського типу становить 876,00 грн.;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 18.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_13 впізнав свій велосипед марки «OCEAN», який був викрадений у нього в червні 2014 року.

2. По епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_14 :

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні повідомила, що навесні 2015 року її син ОСОБА_5 приніс додому телевізор марки «Meredian» сірого кольору, яким, як він повідомив, з ним розрахувався товариш за працю. Телевізор був у справному стані, в подальшому вони ним користувалися;

- протоколом огляду місця події від 01.12.2015р., в якому зафіксовано місце викрадення телевізора в будинку ОСОБА_14 ;

- заявою ОСОБА_5 від 02.12.2015 року про видачу викраденого телевізора марки «Meredian»;

- протоколом огляду виданого ОСОБА_5 телевізора марки «Meredian» від 02.12.2015р. та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто та вилучено вказаний телевізор;

- висновком експерта № 1/43 від 11.12.2015р., згідно якого залишкова вартість викраденого у ОСОБА_14 телевізора «Meredian NF-2101» становить 1272,00 грн.;

3.По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 :

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні повідомила, що в ніч з 5 на 6 травня 2015 року вона ввечері лягла спати, потім, близько 23 години, прокинулася, побачила що її син ОСОБА_16 вже спить дома, мопед стоїть у сараї, і знову лягла спати. Прокинувшись вранці вона не могла вийти з будинку, тому що двері були підперті знадвору кілком. Вибравшись з будинку вона почала поратись по господарству, в цей час прокинувся її син та виявив відсутність в сараї мопеду «XGJAO», по знайденій на дорозі деталі зрозуміли, що на ньому поїхали в сторону с.Малі Сорочинці. В зв`язку з цим вона звернулась до працівників міліції, які у грудні 2015 року їй повідомили, що крадіжку вчинив ОСОБА_5 та повернули двигун від мопеда, так як інші запчастини були вже продані. Повідомила, що на даний час обвинуваченим їй надано на заміну інший мопед, претензій до нього вона не має і просить не позбавляти його волі.

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який повідомив, що знайомий з ОСОБА_5 , який декілька разів був у їх з матір`ю домогосподарстві. Навесні 2015 року він ввечері їздив на мопеді та повернувшись додому близько 22 години 30 хвилин, поставив мопед у сарай, як завжди, і закрив двері на защіпку. Прокинувшись вранці він побачив, що двері сараю відкриті і зайшовши туди виявив відсутність мопеда про що повідомив свою матір ОСОБА_4 ;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що навчається разом з ОСОБА_5 , який в травні 2015 року запропонував йому придбати мопед. Подивившись з батьком на цей мопед вони придбали його за 1000 грн., при цьому ОСОБА_5 пообіцяв наступного дня привезти документи на мопед, але так і не привіз, після чого вони не зустрічались, оскільки той не ходив на заняття. З купленого мопеда він переставив двигун на той мопед, що у нього був, а решта пішла на запчастини;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , який повідомив, що на початку літа 2015 року його син ОСОБА_21 прийшов додому і повідомив, що його однокурсник продає мопед за 1000 грн. Він погодився дати гроші на його придбання за умови наявності документів. Через два дні цей хлопець приїхав на мопеді до їхнього двору, документи пообіцяв завезти через день. Він віддав гроші за мопед, але документи за мопед той хлопець так і не привіз. На його питання про документи син відповів , що не може побачити цього хлопця, оскільки він не ходить на заняття. Син переставив двигун з цього мопеда на свій мопед, а решту роздав по запчастинах;

- протоколом огляду місця події від 06.05.2015р. в якому зафіксоване місце викрадення мопеду марки «XGJAO» синього кольору з сараю домогосподарства ОСОБА_4 ;

- заявою ОСОБА_20 від 02.12.2015 року про видачу двигуна від мопеду, який він придбав у обвинуваченого ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду виданого ОСОБА_20 двигуна від мопеду марки «XGJAO» від 02.12.2015р. та фототаблицею до нього, згідно якого оглянуто та вилучено вказаний двигун;

- висновком експерта № 1/25 від 15.12.2015р., згідно якого залишкова вартість двигуна, виданого ОСОБА_20 становить 2023,50 грн.;

4. По епізоду викрадення майна СТОВ «Славутич»:

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що він часто приїздить на розборку автомобілів, яка знаходиться біля бару «Фаворит», де познайомився з ОСОБА_7 , який там працює. Якось він дав йому свою візитку, в якій зазначено про те, що він займається купівлею худоби. Восени 2015 року ОСОБА_7 питав у нього чи купляє він коней, на що він дав ствердну відповідь. Приблизно 25 листопада 2015 року, ввечері до нього на автомобілі приїхав ОСОБА_7 з двома хлопцями, який запропонували йому купити коня за 6000 грн. На що він відповів, що за ціну треба домовлятись після огляду коня. При цьому він запропонував поїхати забрати цього коня своїм спеціально обладнаним транспортом, від чого ОСОБА_5 відмовився, сказавши, що це кінь його і він сам прижене коня. Хлопці поїхали і він думав що в цей день вони вже не приїдуть. Близько 23 години 30 хвилин він почув, як до його подвір`я під`їхав автомобіль, в якому був ОСОБА_7 та ще хлопець. На його запитання, чого так пізно, ОСОБА_7 повідомив, що пробив по дорозі колесо. В цей час на коневі під`їхав ОСОБА_5 , він оглянув коня і віддав за нього ОСОБА_7 6000 грн. ОСОБА_5 загнав коня до нього на повір`я і вони поїхали. Наступного дня до нього зателефонував знайомий, який також займається купівлею худоби і повідомив, що керівник СТОВ «Славутич» шукає коня, якого викрали з ферми товариства. Виявилось, що у нього саме цей кінь і він повернув його власнику, який повернув йому кошти;

- довідкою СТОВ «Славутич» №245 від 2 грудня 2015 року, згідно якої вартість викраденого в ніч з 26.11.2015р. на 27.11.2015. коня вороної масті по кличці «Жук», віком 9 років, вагою 637 кг., який обліковується на балансі товариства, становить 18540,00 грн.;

- довідкою СТОВ «Славутич» від 28.01.2016р. про те, що територія МТФ, з якої був викрадений кінь по кличці «Жук» в ніч з 26.11.2015р. на 27.11.2015р. була під охороною;

- протоколом огляду місця події від 02.12.2015р. в якому зафіксоване місце викрадення коня вороної масті по кличці «Жук» з приміщення МТФ № 1 СТОВ «Славутич»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_7 , як хлопця на ім`я ОСОБА_22 , з яким він домовлявся про купівлю коня та якому передав за коня грошові кошти в сумі 6000 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 , як хлопця на ім`я ОСОБА_23 , який разом з ОСОБА_22 продав йому коня та зазначив, що це саме він їхав верхи на коні та заводив його до двору, біля якого його чекав ОСОБА_22 на автомобілі «Ford Fiesta»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2016 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_6 , як хлопця, який був присутній при продажу коня разом з ОСОБА_22 ;

-протоколом огляду транспортного засобу від 26.01.2016 року, згідно якого оглянуто автомобіль марки «Ford» модель «Fiesta», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , на якому, згідно пояснень ОСОБА_7 він заздалегідь обіцяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допомогти при викраденні коня з с.Малі Сорочинці, а саме відвезти до місця вчинення злочину та допомогти продати вже викраденого коня, за що останні обіцяли грошову винагороду, а тому, керуючи даним автомобілем, перевозив їх до місця вчинення злочину та від місця вчинення до с.Гаркушинці, де домовився продати викраденого коня;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2016 року, під час якого ОСОБА_6 розповів та показав на місці, яким чином вони з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 домовлялись про викрадення коня з ферми СТОВ «Славутич» в с.Малі Сорочинці, як відбувалось супроводження ОСОБА_5 з конем до с.Гаркушинці та подальший продаж коня;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.02.2016 року, під час якого ОСОБА_7 розповів та показав на місці, яким чином вони з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 домовлялись про викрадення коня з ферми в с.Малі Сорочинці, як відбувалось доставлення ОСОБА_5 до місця злочину, його супроводження з конем до с.Гаркушинці та подальший продаж коня і розподіл коштів;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2016 року, під час якого ОСОБА_5 розповів та показав на місці, яким чином він викрадав велосипед ОСОБА_13 , телевізор ОСОБА_14 , мопед ОСОБА_4 , як вони з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 домовлялись про викрадення коня з ферми в с.Малі Сорочинці, як відбувалось викрадення, його рух на коні до с.Гаркушинці та подальший продаж коня і розподіл коштів.

Згідно висновків амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 57 від 09.02.2016р. та № 60 від 11.02.2016р., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на даний час та в період часу, що відноситься до інкримінованих їм протиправних діянь, будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждали і не страждають, і могли усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рівень їх розвитку відповідає паспортному віку. Під дію п.2-3 ст.19 і ст.20 КК України вони не підпадають. Можуть постати перед слідством і судом.

Таким чином, суд вважає вину підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів доведеною повністю.

Діяння ОСОБА_5 по заволодінню майном ОСОБА_13 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Його дії, що виразились у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_14 , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Дії ОСОБА_5 , що виразились у незаконному заволодінню транспортним засобом, що належав ОСОБА_4 , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, слід кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України. Твердження захисту про відсутність такої кваліфікуючої обставини, як проникнення у приміщення, спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_16 , які повідомили, що на момент викрадення мопед перебував у сараї, тому повідомлення обвинуваченого про те, що він виявив мопед на подвір`ї, суд розцінює як намагання пом`якшити покарання за скоєне. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 по викраденню коня з ферми СТОВ «Славутич», що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Посилання захисту на відсутність такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки як виконавець діяв лише ОСОБА_5 , суд вважає безпідставним, тому що згідно ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. Таким чином, кримінальне законодавство не вимагає для визнання злочину вчиненим за попередньою змовою групою осіб виконання всіма співучасниками дій, що становлять об`єктивну сторону злочину, а судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин у співучасті з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що домовився з ними заздалегідь.
Діяння ОСОБА_6 , які виразились у пособництві таємному викраденню чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, слід кваліфікувати за ч.5 ст.27 та ч.3 ст.185 КК України.

Діяння ОСОБА_7 які виразились у пособництві таємному викраденню чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, слід кваліфікувати за ч.5 ст.27 та ч.3 ст.185 КК України. До тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не домовлявся з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про сприяння у викраденні коня, а вважав, що кінь вже викрадений та необхідно тільки допомогти його продати, суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються іншими доказами, зокрема протоколами слідчих експериментів за участю як ОСОБА_7 так і інших обвинувачених, під час яких вони розповідали, як і де вони домовлялись про вчинення злочину та яким чином здійснювали свій намір, протоколом огляду транспортного засобу від 26.01.2016 року, що містить пояснення ОСОБА_7 про те, що він заздалегідь обіцяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допомогти при викраденні коня з с.Малі Сорочинці, а саме відвезти до місця вчинення злочину та допомогти продати вже викраденого коня, за що останні обіцяли грошову винагороду, а тому, керуючи даним автомобілем, перевозив їх до місця вчинення злочину та від місця вчинення до с.Гаркушинці, де домовився продати викраденого коня, а також поясненнями свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 щодо відсутності тиску на обвинуваченого під час слідчого експерименту та ознайомлення обвинуваченого зі змістом протоколу і показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні згідно яких він повідомив ОСОБА_7 про те, що вони їдуть викрадати коня ще по дорозі в с.Малі Сорочинці.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.27 КК України пособником є особа, яка не тільки порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню злочину іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла придбати чи збути предмети, здобуті злочинним шляхом, або іншим чином сприяти приховуванню злочину, що обвинуваченим ОСОБА_7 визнається.

Таким чином, суд вважає що обвинувачені винні у вчиненні вказаних злочинів і підлягають покаранню за їх вчинення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, суд не вбачає. Суд не вважає такою обставиною вказане в обвинувальному акті вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, оскільки вона зазначена як кваліфікуюча обставина вчиненого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, характер його діянь і роль у виконанні об`єктивної сторони злочину та відомості про його особу, що характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, умови його життя та виховання. Зважаючи на декілька пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає можливим на підставі ст.69 КК України призначити ОСОБА_5 по ст.289 ч.2 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією цієї статті.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від скоєного.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер його діянь і роль у вчиненні злочину та відомості про його особу, що характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, умови його життя та виховання. Зважаючи на декілька пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає можливим на підставі ст.69 КК України призначити ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.185 ч.3 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від скоєного.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер його діянь і роль у вчиненні злочину та відомості про його особу, що характеризується задовільно, має молодий вік, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Враховуючи визнання своєї вини обвинуваченими, особи обвинувачених, які раніше не судимі, а також пом`якшуючі обставини, керуючись положеннями ч. 2 ст. 50 КК України щодо мети кримінального покарання та враховуючи думку прокурора і потерпілої щодо можливості виправлення обвинувачених без реального відбування покарання, суд вважає за можливе звільнити їх від покарання з випробуванням, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до ст.104 КК України, а ОСОБА_7 у відповідності із ст.75 КК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1120,56 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки вони пов`язані лише з розслідуванням злочинів, вчинених цим обвинуваченим самостійно.

Долю речових доказів слід вирішити наступним чином:

- велосипед гірського типу з рамою чорного, білого та червоного кольорів, із написом на рамі «OCEAN», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_13 залишити у власності останнього;
- телевізор марки «Meredian NF-2101» з пультом дистанційного управління, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_14 залишити у власності останньої;
- двигун «XGJAO» з робочим об`ємом 49,9 куб.см., з номерним позначенням НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у її власності;

- коня вороної масті по кличці «Жук», переданого на зберігання представнику СТОВ «Славутич» ОСОБА_27 залишити у розпорядженні СТОВ «Славутич»;

- легковий автомобіль марки «Ford Fiesta» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити у розпорядженні останнього.
Керуючись статтями 369-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:

- по ст.185 ч.1 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- по ст.185 ч.3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- по ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, у відповідності із ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_5 в період іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1120,56 грн. (Одну тисячу сто двадцять гривень 56 коп.) у відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

У відповідності до ст.104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_6 в період іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України ОСОБА_7 в період іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у провадженні:

- велосипед гірського типу з рамою чорного, білого та червоного кольорів, із написом на рамі «OCEAN», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_13 залишити у власності останнього;

- телевізор марки «Meredian NF-2101» з пультом дистанційного управління, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_14 залишити у власності останньої;

- двигун «XGJAO» з робочим об`ємом 49,9 куб.см., з номерним позначенням НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити у її власності;

- коня вороної масті по кличці «Жук», переданого на зберігання представнику СТОВ «Славутич» ОСОБА_27 залишити у розпорядженні СТОВ «Славутич»;

- легковий автомобіль марки «Ford Fiesta» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_7 залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1