АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1161/16 Справа № 208/3930/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

08 липня 2016 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, працюючого: оператором станків з програмного управління ПАТ «Інтертайп МТЗ» місто Дніпропетровськ, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Малин, Житомирської області, громадянина України, освіта вища, працюючого дитячим лікарем анестезіологом в ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

На зазначений вирок прокурором Кіровоградської області ОСОБА_6 та захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_8 були подані апеляційні скарги, в яких:

- прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, постановити ухвалу, якою призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін. В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор посилається на те, що судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 залишено поза увагою вимоги ст. ст. 65, 50 КК України та не враховано, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вину у скоєнні тяжкого злочину не визнав, працюючи лікарем анестезіологом в Київській міській дитячій клінічній лікарні №1 придбав вогнепальну зброю для самозахисту, не має стійких соціальних зв`язків. Зазначає, що міра покарання призначена судом обвинуваченому є надто м`якою та недостатньою для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів. Обвинувачений ОСОБА_10 заслуговує на призначення більш суворого покарання.

- захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати частково, а саме в частині визнання ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Ухвалити відносно ОСОБА_10 новий вирок, яким виправдати його у зв`язку з не доведеністю винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_10 пояснив, що в середині 2013 року придбав сигнальний пістолет «Zoraki-М 906», який мав серійний номер НОМЕР_1 та револьвер «Наган-Блеф» 1933 року випуску. Разом з зазначеними пістолетами ОСОБА_10 отримав на пістолет «Zoraki-М 906» - листок вкладиш та на револьвер «Наган-Блеф» - експертний висновок №89 від 27.04.2007 року. Тобто, приймаючи до уваги зазначене, ОСОБА_10 придбав зброю, яка не потребувала отримання будь-якого дозволу на придбання носіння, зберігання, тощо. Також, він особисто цю зброю не перероблював, не вносив до неї ні яких конструктивних змін. В подальшому ОСОБА_10 за домовленістю з ОСОБА_9 , направив останньому зазначену зброю та лише під час проведення досудового розслідування дізнався про те, що пістолети надіслані ним ОСОБА_9 , перероблені під вогнепальну зброю. Звертає увагу на те, що під час проведення досудового розслідування була проведена негласна слідча (розшукова) дія контрольна закупка, під час якої було здійснено доступ до посилки, яку ОСОБА_9 через легендовану особу ОСОБА_11 , направив до Росії. В зазначеній посилці було виявлено наступне пластикову коробку чорного кольору з написом «STALKER ATAK ARMS CO LTD MOD M 906 NO 028226». В зазначеній коробці знаходився пістолет «STALKER M 906 NO 026001». Під час судового засідання ОСОБА_9 сам пояснив, що міняв затворні рами на пістолетах «Zoraki-М 906» та «STALKER M 906», що підтверджує те, що ОСОБА_9 міг за допомогою третіх осіб переробити пістолет «Zoraki-М 906» під вогнепальну зброю. Також, саме у ОСОБА_9 під час обшуку було вилучено револьвер Наган-Блеф, в барабані якого містились патрони, тоді як під час судового розгляду ОСОБА_10 пояснював, що направляв його без будь-яких патронів. Вказана версія стороною обвинувачення під час судового розслідування не спростована, будь-яких доказів щодо причетності ОСОБА_10 до носіння, зберігання, придбання, передачі чи збуту вогнепальної зброї, а саме перероблених пістолету «Zoraki-М 906» та револьверу «Наган-Блеф», стороною обвинувачення суду не надано, а тому є сумнів в тому, що ОСОБА_10 причетний до вказаного кримінального правопорушення. Вказує на те, що у вироку відносно ОСОБА_10 вбачається, що обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України лише констатує факти вилучення зброї по місцю проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Ні під час досудового слідства, ні під час судового слідства не встановлено форму вини ОСОБА_10 , мотив, мету вчинення кримінального правопорушення. Надані стороною обвинувачення докази, які досліджені в ході судового слідства, також не з`ясовуют цих обставин, чим порушено вимоги ст. 91 КПК України.

Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просить залишити її без задоволення. Зазначає, що прокурор формально віднісся до написання апеляційної скарги на вирок в частині призначення покарання ОСОБА_10 , не розібрався, що таке стійкі соціальні зв`язки, не обґрунтував в своїй апеляційній скарзі в чому саме полягає відсутність цих зв`язків, а тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою.

Вирок суду щодо ОСОБА_9 ніким з учасників процесу не оспорюється.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок та їм призначено покарання:

- ОСОБА_9 за ч.1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Зараховано, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_9 даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 по даному кримінальному провадженні, а саме в період з 25.12.2013 року по 24.03.2016 року включно (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), тобто 4 (чотири) роки 5 (п`ять) місяців 25 ( двадцять п`ять) днів.
Звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання призначеного ОСОБА_9 даним вироком суду, у зв`язку з його повним відбуттям.
- ОСОБА_10 за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_10 даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 по даному кримінальному провадженні, а саме в період з 25.12.2013 року по 27.12.2013 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, встановивши ОСОБА_10 випробувальний термін 2 роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Як вбачається з вироку суду , ОСОБА_10 визнаний винним за скоєння кримінальних правопорушень при наступних обставинах.

ОСОБА_10 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу у 2013 році, точна дата слідством не встановлена, за невстановлених обставин, незаконно придбав у невстановлених осіб шляхом отримання у відділеннях ТОВ «Нова Пошта» в місті Києві вогнепальну зброю: перероблений револьвер «Наган-С» та пістолет «ZORAKI-M906», які незаконно переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно їх зберігав з метою подальшого збуту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на збут та придбання вогнепальної зброї через глобальну мережу «Інтернет», на форумі «Gunforum.com.ua», де він зареєстрований під ніком « ОСОБА_12 », ОСОБА_10 познайомився з ОСОБА_9 , який зареєстрований на вказаному форумі під ніком « ОСОБА_13 » та з яким в подальшому спілкувався по телефону.

ОСОБА_9 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, через глобальну мережу «Інтернет», на форумі «Gunforum.com.ua», де він зареєстрований під ніком « ОСОБА_13 », познайомився з мешканцем м. Київ ОСОБА_10 , який зареєстрований на вказаному форумі під ніком « ОСОБА_12 » та з яким в подальшому спілкувався по телефону.

В ході однієї з розмов, яка відбулася між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 домовилися про обмін автомата «АКМ» калібру 7,62 мм, 8 магазинів та патронів до нього в кількості 318 штук, які ОСОБА_9 зберігав за місцем свого проживання у м. Дніпродзержинську на перероблені револьвер «Наган-С» та пістолет «ZORAKI-M906», які ОСОБА_10 незаконно зберігав за місцем свого проживання в м. Києві, з доплатою ОСОБА_9 , за вказаний автомат 5000 гривень.

Діючи згідно домовленостей, ОСОБА_10 , з метою незаконного збуту та придбання вогнепальної зброї в період з другої декади листопада 2013 року по першу декаду грудня 2013 року, точна дата та час слідством не встановлені, упакував в посилку, незаконно переніс з місця свого проживання до відділення ТОВ «Нова Пошта» в місті Києві, та відправив на ім`я ОСОБА_9 до відділення №6 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 70, револьвер «Наган-С» та пістолет «ZORAKI-M906», тобто шляхом відправлення посилки через відділення ТОВ «Нова Пошта» в м. Києві, ОСОБА_10 незаконно збув ОСОБА_9 револьвер «Наган-С» та пістолет «ZORAKI-M906».

ОСОБА_9 незаконно придбавши вказаний пістолет та револьвер посилкою у відділенні ТОВ «Нова Пошта» у м. Дніпродзержинську, незаконно переніс до місця свого поживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 де їх незаконно зберігав до 25.12.2013 року.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір та діючи згідно домовленостей, ОСОБА_9 в період часу з 12 по 13 грудня 2013 року упакував у посилку та незаконно переніс з місця свого проживання до відділення № 6 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект Леніна, 70, та відправив ОСОБА_10 , тобто шляхом відправлення посилки через відділення ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_9 незаконно збув ОСОБА_10 автомат моделі «АКМ» № НОМЕР_2 , який згідно висновку судово-балістичної експертизи № 280 від 26.12.2013 року є самозарядною вогнепальною зброєю, калібру 7,62 мм, заводського виготовлення, перероблений саморобним способом з макета масогабаритного автомата Калашникова (ММГ АКМ) для стрільби патронами калібру 7,62 мм, 1943 року випуску. Даний автомат, придатний для здійснення пострілів патронами калібру 7,62мм. Зазначений автомат вилучений 25.12.2013 року працівниками міліції в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за місцем проживання ОСОБА_10 .

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, та просив її задовольнити за доводами зазначеними в ній.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 проти апеляційної скарги прокурора заперечував, та просив вирок в частині визнання ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати у зв`язку з недоведеністю винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу свого захисника та просив її задовольнити за доводами зазначеними в ній.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора та просив її задовольнити, а також просив скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 , який просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення,задовольнити апеляційну скаргу його захисника, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які просили апеляційні скарги залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів дійшла висновку з огляду на таке.

Висновки суду про винність ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджені розглянутими в судовому засіданні та оціненими у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , даними протоколів огляду місця події та іншими даними, що наведені у вироку.

Так, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 під час судового засідання в суді першої інстанції підтвердили , що були понятими під час обшуку в квартирі АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_10 , де було виявлено коробку з деталями від зброї , а також коробки з «Патронами мисливськими». В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив той факт, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дійсно були присутніми і якості понятих під час обшуку, який проводився за місцем його проживання / АДРЕСА_5 /. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_10 зазначив , що запчастини, на які вказують свідки, то були запчастини від зброї, яку він придбав у ОСОБА_9 .

Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , ОСОБА_20 підтвердили, що в грудні 2013 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , останній сповістив , що має вогнепальну зброю та видав автомат Калашнікова в розібраному виді та пакети Нової пошти, в яких він отримав цю зброю. Цей факт підтверджує обвинувачений ОСОБА_10 .

Згідно протоколу обшуку від 25.12.2013р. та фото таблицею до нього /т. 4 а.п. 72-83/ за місцем мешкання ОСОБА_10 знайдена вогнепальна зброя з ознаками схожими на автомат Калашнікова та набої до нього. Окрім того, ОСОБА_10 добровільно видаав також свій мобільний телефон , яким він користувався , а також пакети «Нової пошти», в які була запакована зброя та набої, що надійшла від ОСОБА_9 з м.Дніпродзержинська.

Згідно висновків експерта № 30 від 23.01.2014 р. / т. 4 а.п. 133-137/, сліди пальців рук, які знаходяться на пакеті «Нової пошти» що виявлено та вилучено 25.12.2013р. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_21 належать ОСОБА_10 .

Згідно висновків судово-балістичної експертизи № 280 від 26.12.2013 р. / т. 4 а.п. 143-147/ ,предмет «АП 1654», вилучений 25.12.2013р. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 є самозарядною вогнепальною зброєю, калібру 7,62 мм, заводського виготовлення, перероблений саморобним способом з макета масогабаритного автомата Калашникова (ММГ АКМ) для стрільби патронами калібру 7,62 мм, 1943 року випуску. Даний автомат, придатний для здійснення пострілів патронами калібру 7,62мм. Зазначений автомат вилучений 25.12.2013 року працівниками міліції в ході проведення

обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , тобто за місцем проживання ОСОБА_10 .

В судовому засіданні допитувався експерт ОСОБА_22 який підтвердив свої висновки та вказав , що під час проведення дослідження, для вирішення питань, зазначених в постанові слідчого, керуючись «Методикою встановлення належності об`єкту до вогнепальної зброї та його придатності до стрільби», ним були зібрані деталі , які малися в наданих пакетах. При збиранні наданих йому частин, він дійшов висновку, що дані частини утворюють предмет, який є вогнепальною зброєю самозарядним автоматом моделі «АКМ» калібру 7,62 мм заводського виготовлення та перероблений саморобним способом з макета малогабаритного автомата Калашнікова для стрільби патронами калібру 7,62 мм.

Окрім того, експерт зазначив , що згідно до Методики проведення експертиз, експерт має право проводити експертизу , якщо предмет, наданий на експертизу, знаходиться в розібраному стані. Під час проведення дослідження, експерт має право зібрати предмет, який знаходиться в розібраному стані, а тому автомат був зібраний ним на правовій основі.

Згідно показів експерта з балістики Дніпродзержинського НДІНКЦЕ ОСОБА_23 , який підтвердив , що згідно методики проведення експертизи, під час проведення дослідження , експерт має право зібрати предмет, який знаходиться в розібраному стані, а потім проводити дослідження щодо того , чи є той предмет вогнепальною зброєю, та чи придатний він для стрільби.

Згідно висновків судово- балістичної експертизи № 281 від 26.12. 2013 р. / т. 4 а.п. 153-167/, 313 патронів , які було вилучено 25.12.2013р. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 / АДРЕСА_6 / являються боєприпасами, а п`ять не являються.

Твердження ОСОБА_10 та його захисника про те, що він не мав умислу на придбання вогнепальної зброї , спростовуються показами ОСОБА_9 , який поясняв суду, що ОСОБА_21 , висловлюючи своє бажання придбати автомат, вказував на те, що бажає придбати саме вогнепальну зброю, а не мисливську. На пропозицію ОСОБА_24 , придбати автомат АКМ, ОСОБА_10 цікавився внутрішніми частинами автомату, відповідність номерів автомату, ці питання могла ставити лише особа, яка розуміється на зброї. Крім того , ОСОБА_10 повідомив йому / Панкулічу/ про те, що і револьвер, і пістолет перероблені під пневматику , тобто вже не є сигнально-шумовим револьвером і сигнальним пістолетом, а являються вогнепальною зброєю. Окрім того , ці твердження ОСОБА_21 та його захисника спростовуються протоколами обшуку, проведеного за місцями мешкання як обвинуваченого ОСОБА_21 , так і ОСОБА_24 , висновками судово-балістичних експертиз.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , що протокол обшуку в кВ. АДРЕСА_7 від 25.12.2013 р. і висновок експерта № 280 від 26.12.2013 р. є недопустимими доказами - не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами провадження, показами обвинувачених, свідків.

Вивчивши всі доводи сторін, колегія суддів вважає , що наведені у вироку докази в їх сукупності є несуперечливими і допустимими, повною мірою підтверджують винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину і не викликають яких-небудь сумнівів у достовірності та правильності , які містяться в них фактичні данні про обставини цього злочину.

За таких обставин, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 про свою непричетність до скоєння злочину , колегія суддів вважає безпідставними, а тому погоджується з виводами суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів дійшла висновку про надуманість доводів обвинуваченого ОСОБА_10 у цій частині, які спрямовані на його прагнення уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Як суд першої інстанції, так і колегія суддів Апеляційного суду вважають, що невизнання провини ОСОБА_10 є його способом захисту.

Відносно доводів прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_10 , судова колегія вважає, що вони ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та підлягають частковому задоволенню.

Згідно з вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України суд повинен урахувати тяжкість вчиненого злочину, особу винного, дотримуючись загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції відповідно до цих вимог закону врахував у сукупності всі обставини, які могли вплинути на його висновки щодо звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. Зокрема, призначаючи обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, позитивні дані про його особу раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання , роботи, суд також врахував його позитивну характеристику за місцем роботи та проживання.

Згідно зі ст.66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Даних про таку оцінку ОСОБА_10 своїх дій у матеріалах провадження немає.

Вчинення ОСОБА_10 тяжких злочинів протягом короткого проміжку часу свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання поважати закон, а тому колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_10 ст.75 КК України суперечить вимогам ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_10 в апеляційній скарзі про неповноту дослідження даних про його особу та невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів й особі обвинуваченого внаслідок суворості є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження і це встановлено вироком суду, обвинувачений ОСОБА_10 - раніше несудимий, його визнано винними та засуджено за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 ст. 263 КК України.

Переглядаючи судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг колегія суддів виходячи з положень ч.2 ст.404 КПК України звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 23 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з частиною 2 прикінцевих положень вказаного Закону України цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні був затриманий 25 грудня 2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. 27 грудня 2013 року ОСОБА_10 було звільнено під заставу слідчим суддею.

За таких обставин відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зазначений строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 слід зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі під вартою.

Керуючись статтями 404, 407 КПК України, ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженн-і частково задовольнити, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_10 в частині призначення йому покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі .

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-19 від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 23 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, так зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 25 грудня 2013 р. по 27 грудня 2013 р.

В решті вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_10 а також щодо ОСОБА_9 - залишити без змін.

Строк покарання обчислювати з моменту виконання вироку.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалене рішення суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_10 в той самий строк з дня вручення йому копії вироку апеляційного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4