ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А Справа № 636/2915/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Провадження № 1-кс/636/291/16
26 серпня 2016 року Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор у клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка використовується для вирощування сільськогосподарської культури соняшник, кукурудза та відповідно до листа начальника Управління Держгеокадастру у Чугуївському районі Харківської області за вих. № 10- 20.07-0.1-2170/2-16 від 19 липня 2016 року розташована на землях Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (за межами населеного пункту). Крім того, згідно даних зазначеного листа самовільно зайнята земельна ділянка обліковується за військовою частиною НОМЕР_1 та на підставі рішення Чугуївського міськвиконкому від 29 липня 1958 року виділена під учбовий полігон. Земельна ділянка входила до єдиного Державного акту на право постійного користування землею серії В № 047222 зареєстрованого за № 57 виданого Чугуївським КЕЧ в 1982 році. Крім того, встановлено, що на теперішній час зазначена земельна ділянка обліковується як землі Міністерства оборони України. Під час досудового розслідування допитані в якості свідків представники військової частини НОМЕР_1 свою причетність до зайняття зазначеної земельної ділянки заперечили та дали покази про те, що приблизно в травні 2016 року представниками військової частини виявлено факт засівання невідомими особами зазначеної земельної ділянки, однак до теперішнього часу зазначені особи не встановлені.
Таким чином, зважаючи на результати першочергових слідчих дій було встановлено, що невідомі особи здійснили самовільне зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 100 га, розташованої на землях Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (за межами населеного пункту), яка обліковується за військовою частиною НОМЕР_1 .
В зв`язку з вищевикладеним, з позиції прокурора, в діях невідомих осіб вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав як обґрунтоване, зазначив, що з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та їх належної правової оцінки, виникла необхідність у здійсненні вимірів земельних ділянок, визначення шкоди, розмірів заподіяних збитків завданих самовільним зайняттям земельних ділянок та їх незаконного використання. Встановлення зазначених обставин не можливо без залучення відповідних спеціалістів, а саме спеціалістів Державної екологічної інспекції України шляхом проведення виїзної позапланової перевірки дотримання вимог чинного земельного законодавства.
Результати позапланової виїзної перевірки з питань дотримання чинного земельного законодавства, при використанні вказаних земельних ділянок, має суттєве значення для встановлення фактів та обставин самовільного зайняття земельних ділянок та можуть бути використані у якості доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних
Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що 14.07.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1971 ККУкраїни за фабулою: 14 липня 2016 року встановлено, що невідомі особи здійснили самовільне зайняття земельної ділянки, орієнтовною площею 100 га, розташованої на землях Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (за межами населеного пункту), яка обліковується за військовою частиною НОМЕР_1 , яку використовують під вирощування сільськогосподарських культур.
Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Як зазначено в ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшуковик) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених законодавством.
Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді, і клопотання про застосування цих заходів на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
У п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними Інспекціями та іншими контролюючими органами» зазначено, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об`єктів суб`єктів електроенергетики та суб`єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження. Одночасно п. 2 зазначеної Постанови встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців не потребуються у разі, якщо такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених КПК України.
Згідно із Законом України «ІІро основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (в редакції від від 01.09.2015), заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» № 1264-XII від 25.06.1991 ( в редакції від від 01.01.2016) державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Згідно п.1 Положення «Про Державну екологічну інспекцію України», затвердженого указом Президента України № 454/2011 від 13.04.2011 Держеконіспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.
Держеконінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Згідно п.п. «б», п.2 ст.4 Положення «Про Державну екологічну інспекцію України» від 13.04.2011 № 454/2011 Держеконінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про використання та охорону земель щодо: консервації деградованих і малопродуктивних земель; збереження водно-болотних угідь: виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в тому числі в оренду, земельних ділянок; здійснення заходів щодо запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; додержання режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, а також територій, що підлягають особливій охороні; додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель; встановлення та використання водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також щодо додержання режиму використання їх територій; ведення будівельних, днопоглиблювальних робіт, видобування піску і гравію, прокладення кабелів, трубопроводів та інших комунікацій на землях водного фонду. Відповідно до пп.5 п.6 вищезазначеного Положення Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов`язкові для виконання приписи, розпорядження. На підставі вимог п.7 Положення Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).
Територіальним органом Держекоінспекції України у Харківській області є Державна екологічна інспекція у Харківській області. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» позапланові виїзні ревізії суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені цим Законом до підконтрольних установ, проводяться органами державного фінансового контролю за рішенням суду, ухваленим на підставі клопотання слідчого, прокурора для забезпечення розслідування під час кримінального провадження. Згідно ч. 8 ст. 11 Закону, орган державного фінансового контролю, прокурор або слідчий, який ініціює проведення позапланової виїзної ревізії, подає до суду письмове обгрунтування підстав такої ревізії та дати її початку і закінчення, документи, які відповідно до частин п`ятої і сьомої цієї статті свідчать про виникнення підстав для проведення такої ревізії, а також на вимогу суду - інші відомості.
Згідно ч. 11 зазначеного Закону, тривалість позапланової виїзної ревізії не повинна перевищувати 15 робочих днів.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що для об`єктивного встановлення обставин вказаного кримінального провадження необхідні спеціальні знання в сфері діяльності, повязаної з використанням землі, а також, що на даний час КПК України не передбачено призначення перевірок в межах кримінального провадження прокурором або слідчим (виключено п.6 ч.2 ст.36 та п.4 ч.2 ст.40 КПК України, необхідно надати дозвіл на проведення позапланової перевірки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 369-372 КПК України, Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про проведення позапланової виїзної перевірки задовольнити.
Дозволити проведення позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства під час самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області (за межами населеного пункту) орієнтовною площею 100 га, зі складанням відповідних актів перевірок щодо встановлення площі самовільно зайнятої земельної ділянки та розрахунком шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в строки, що відповідають чинному законодавству.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1