Справа № 1-1107/11
У Х В А Л А
08.07.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 від розгляду відводу судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбуття покарання,

В С Т А Н О В И В:
Потерпіла ОСОБА_4 в рамках справи № 1-1107/11 заявила відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 в порядку ст.ст. 75 п. 4, 76, 80 КПК України, який мотивує тим, що обставини справи виключають участь судді ОСОБА_5 у розгляді відводу судді ОСОБА_6 по кримінальній справі № 1-1107/11 у зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_5 брала участь по даній справі 18 грудня 2012 року (справа № 712/16547/12) і допустила грубе порушення кримінального процесуального закону та матеріального процесуального закону при вирішенні відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої тяжким злочином ОСОБА_7 смерть постраждалої ОСОБА_8 . Закон не надає права суду при розгляді кримінальної справи передавати питання про розмір цивільного позову на вирішення в порядку цивільного судочинства (п. 14 ст. 28 КПК 1960). Але суддя цивільний позов, поданий у кримінальному судочинстві, розглядала у цивільному судочинстві, причому, у той час, коли матеріали кримінальної справи знаходились на розгляді у касаційній інстанції Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ. За відсутності матеріалів суддя не знала суті справи. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18 липня 2013 року попередню ухвалу Апеляційного суду від 28.08.2012 р. (який теж порушив ст. 28 КПК України) було скасовано у повному обсязі, в тому числі і в частині розв`язання цивільного позову (ухвала від 08.04.2014 р. Вищого спеціалізованого суду України). При розгляді суддя ОСОБА_5 порушила ст.ст. 23 ЦК України, 28 КПК України та 32 КПК України 1960 року. Апеляційний суд Закарпатської області виправив порушення норм закону: «Вироком Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 , сказано в ухвалі від 08.04.2014 р. Вищого спеціалізованого суду України, в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову скасовано». За таких підстав участі у розгляді справи суддя ОСОБА_5 зобов`язана була заявити самовідвід (ст. 80 КПК України).
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала свою заяву про відвід та надані доповнення до заяви про відвід від 01.07.2016 р. і просила її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід не заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу щодо підстав відводу судді, дослідивши заяву про відвід судді та надані до неї доповнення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише в випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу щодо судді.
Зокрема, згідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Також згідно до ст. 76 цього Кодексу не допускається повторна участь судді в кримінальному провадженні.

Наведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.
Так у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.
Беручи до уваги наведене, суд з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбуття покарання в рамках справи № 1-1107/11, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 35, 75, 81, 82 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
Заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1