АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/430/16 Справа № 204/478/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2016 року, постановлену щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
за участю: прокурора ОСОБА_8
особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного
характеру ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з
суворим наглядом МОЗ України» - ОСОБА_9
лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з
суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_10
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційної скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2016 року скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, та ухвалити нову ухвалу, якою частково задовольнити заяву лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України», перевести ОСОБА_7 до психіатричного закладу із звичайним наглядом до КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3».
В обґрунтування доводів скарги захисник зазначає, що суд, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів, не взяв до уваги, що ОСОБА_7 хоч і скоїв особливо тяжкий злочин та тривалий час перебував на лікуванні у психіатричному закладі із суворим наглядом, яке позитивно на нього вплинуло, але у теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, про що зазначено у висновках лікарів-психіатрів. Разом з тим, суд, приймаючи рішення про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , не застосував принцип гуманізму. Окрім того, суд не врахував, що прокурор під час судового засідання не заперечував проти задоволення вказаної заяви.
Ухвалою відмовлено в задоволенні заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , призначених постановою Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2009 року.
Суд, відмовляючи в задоволенні заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , вказує на те, що ОСОБА_7 не може бути переведений до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом за місцем реєстрації, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України та на лікуванні в цьому закладі знаходиться з 2009 року.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції:
- захисник та особа, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;
- прокурор вважав, що підстав для зміни або скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника не має;
- представник та лікар психіатр ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» просили подання лікаря психіатра ОСОБА_11 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, дослідивши доводи скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
Перевіркою викладених в апеляційній скарзі доводів та матеріалів провадження, колегією суддів встановлено, що оскаржуваною ухвалою суду було відмовлено у задоволенні подання лікаря-психіатра про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом психіатричної лікарні за місцем реєстрації.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається особа, у порядку, передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 КПК України. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Вимог щодо конкретного строку для зміни чи припинення примусових заходів медичного характеру, протягом якого повинні спостерігатись позитивні покращення у психічному стані особи, законом не передбачено.

Як вбачається з п.п. 7- 9 висновку комісії лікарів - психіатрів ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» від 14 січня 2016 року примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_7 , застосовані згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2009 року та у психіатричний лікарні з суворим наглядом він перебуває на лікуванні з 27 квітня 2009 року.

Обґрунтовуючи необхідність зміни примусових заходівмедичного характеру щодо ОСОБА_7 комісія лікарів - психіатрів у п.п. 27, 28 цього висновку вказує, що психічний стан ОСОБА_7 залишається стабільним достатній час та за своїм психічним станом в теперішній час він особливої небезпеки для оточуючих не становить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не потребує та може бути переведений у відділення з посиленим наглядом психіатричної лікарні за місцем реєстрації.
Кримінальний процесуальний закон для прийняття судом рішення про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, за поданням представника психіатричного закладу, окрім висновку комісії лікарів психіатрів, не передбачає надання інших доказів.

На переконання колегії суддів, висновок суду про неможливість переведення ОСОБА_7 до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом з підстав вчинення ним особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та знаходження на лікуванні в психіатричному закладі з 2009 року не ґрунтуються на законі та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Тому доводи апеляційної скарги захисника про необхідність зміни раніше застосовуваних примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 колегія суддів визнає слушними.
Разом з цим, доводи захисника про необхідність застосування щодо Росмана лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом за місцем реєстрації в КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» колегією суддів не можуть бути взяті до уваги, оскільки не підтверджені відповідним медичним висновком.
Отже, на думку колегії суддів, вищевказаний висновок комісії лікарів психіатрів відповідає психічному стану і перебігу хвороби у ОСОБА_7 та внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду та постановлення, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою подання лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_11 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, на госпіталізацію до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - особи, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2016 року задовольнити частково.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Задовольнити подання лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_11 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом, призначених постановою Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2009 року щодо ОСОБА_7 , на госпіталізацію до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4