АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1504/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №644/2370/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 березня 2016 року стосовно ОСОБА_8 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 березня 2016 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, оскільки до нього не застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, а його затримано після набрання вироком законної сили.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, посилаючись на те, що вона, на його думку, є незаконною та необґрунтованою, зарахувати йому у строк покарання строк знаходження в СІЗО з 16 червня 2010 року по 29 листопада 2010 року за вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області.
Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених підстав та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_8 було засуджено вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2010 року за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, до покарання, за сукупністю злочинів та вироків - 5 років позбавлення волі.

Від призначеного покарання засуджений ОСОБА_8 був умовно-достроково звільнений, але під час цього строку вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, за які його засуджено вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2015 року до 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення від покарання, до призначеного покарання, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2010 року, і остаточне покарання призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі, яке він і відбуває в даний час.

Апелянт вважає, що суд повинен був зарахувати строк попереднього ув`язнення (із відповідним розрахунком) не тільки по кримінальній справі, в межах якої його було засуджено вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2015 року, а й час попереднього ув`язнення по кримінальному провадженню в межах якого його було засуджено вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2010 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі, здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Кримінальне провадження, в межах якого був ухвалений вирок Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_8 , не було об`єднано з кримінальним провадженням, в межах якого був ухвалений вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2010 року, ці кримінальні провадження є різними.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України в строк покарання зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком тільки при призначенні покарання за сукупністю злочинів.

ОСОБА_8 ж остаточне покарання призначено вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 29 квітня 2015 року за сукупністю вироків у відповідності з правилами ст.71 КК України, а тому судом не зарахував у строк відбуття покарання засудженому строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, під час якого ОСОБА_8 було засуджено вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2010 року.

Крім того, на досудовому розслідуванні та під час судового провадження запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 не обирався. Строк відбування покарання засудженому обчислюється з моменту затримання, після набрання вироком законної сили.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2015 року ОСОБА_8 було затримано в порядку виконання вироку.

Зарахування судом строку попереднього ув`язнення, на підставі ч.5 ст.72 КК України, здійснюється до особи, відносно якої було застосовано запобіжний захід у виді попереднього ув`язнення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 з 16 червня 2010 року по 29 листопада 2010 року в межах кримінального провадження за яким ОСОБА_8 засуджено вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 листопада 2010 року не підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання із співвідношення один день попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст.ст.405, 407, 419, ч.5 ст.539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 березня 2016 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: