Справа № 603/554/16-к
Провадження № 1-кс/603/83/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" жовтня 2016 р. Слідчий суддя Монастириського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

т.в.о. начальника СВ Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування арешту з належного йому автомобіля марки ЗИЛ, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що накладений 04.07.2016 року.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав з тих підстав, що постановою т.в.о. начальника СВ Монастириського ВП Теребовлянського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 40000093 від 01.07.2016 року у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, а тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Т.в.о. начальника СВ Монастириського ВП Теребовлянського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 у судовому засіданні вважає, що заяву слід задовольнити, суду пояснив, що мета накладення арешту згідно ухвали слідчого судді від 04.07.2016 року - досягнута, у даному випадку встановлено відсутність в діянні складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, що послугувало закриттю кримінального провадження. Вважає за необхідне заяву власника транспортного засобу задовольнити.

Заслухавши заявника, слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Ухвалою слідчого судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 04.07.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області та накладено арешт на автомобіль марки ЗИЛ, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить та яким користується ОСОБА_3 , житель с. Гончарівка Монастириського району Тернопільської області.

Постановою слідчого СВ Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 01.07.2016 року даний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000093 від 01.07.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Вищевказане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 01.07.2016 року, згідно постанови т.в.о. начальника СВ Монастириського ВП Теребовлянського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 від 26.09.2016 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ч.2 ст. 240 КК України.

Положеннями ст. 174 КПК України регулюється порядок скасування арешту майна.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи те, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не здійснюється, повноваження слідчого судді щодо вирішення питання про скасування арешту на майно відсутні.

Правила скасування арешту майна, передбачені ч.4 ст. 174 КПК України, стосуються випадків, коли суд скасовує арешт майна за результатом розгляду кримінального провадження судом, однак, у даному випадку, кримінальне провадження закрито на стадії досудового розслідування.

Слідчим суддею з`ясовано, що автомобіль ЗИЛ, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, яке закрито згідно вище згаданої постанови від 26.09.2016 року.

Положенням ч.9 ст. 100 КПК України передбачено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 - 174 цього Кодексу. Отже, повноваження слідчого судді не поширюються на розгляд зазначених питань.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що постанова про закриття кримінального провадження датована 26.09.2016 року, строк її оскарження на момент звернення до суду із заявою про скасування заходу забезпечення кримінального провадження не минув.
На підставі викладеного, системно проаналізувавши вимоги ст. ст. 100, 170, 174 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 100, 174 КПК України,-

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: