"24" жовтня 2016 р. Справа № 363/3968/16-к
УХВАЛА
Іменем України
24 жовтня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву про відвід судді у кримінальному провадженні № 0000046 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 382 КК України,

встановив:
захисник обвинуваченого ОСОБА_4 24.10.2016 року звернувся до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_6 , головуючої у вказаному кримінальному провадженні. Відвід мотивовано упередженістю судді щодо сторони захисту, оскільки судовий розгляд призначено за обвинувальним актом, який не відповідає вимогам КПК України, коли в підготовчому судовому засіданні обвинуваченому не надано можливості заявити клопотання, а на досудовому слідстві клопотання захисту згідно ухвал слідчих суддів слідчим належно не розглянуто, з матеріалами кримінального провадження обвинуваченого не ознайомлено.

Заслухавши захисника на підтримання заяви, прокурора, який проти цього заперечив, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов наступного.

Так, 10.10.2016 року під головуванням судді ОСОБА_6 проведено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні. У справі призначено судовий розгляд.

Вирішуючи заявлену заяву, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин (крім тих які зазначені в пунктах 1, 2, 3,5 ч. 1 цієї статті), які викликають сумнів у його неупередженості.

Доводи заяви про відвід зводяться до того, що обвинувальний акт не міг бути призначений до судового розгляду через його невідповідність вимогам КПК України та порушенням прав обвинуваченого прокурором на досудовому слідстві. Відтак мотиви заяви про відвід за своєю суттю полягають у висловленні незгоди з ухвалою суду про призначення судового розгляду.

Проте згідно ч. 3 ст. 314 КПК України головуючий суддя, який діяв одноособово як суд (ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), прийняв рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту згідно п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України.

При цьому в ухвалі від 10.10.2016 року викладено відповідні висновки, які є вмотивованими, з викладенням відповідних обставин та обґрунтувань.

При вирішенні питання про відвід головуючого судді інший суддя суду тієї ж інстанції не вправі давати оцінку прийнятому судовому рішенню, піддавати його сумніву або ж проводити його ревізію на предмет дотримання вимог КПК України.

Ухвала суду про призначення судового розгляду за обвинувальним актом не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ч. 2 ст. 392 КПК України. Проте сторона кримінального провадження має право подати заперечення проти такої ухвали, що включаються до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 цієї статті.

Не свідчать про упередженість судді й доводи захисту щодо порушення прав обвинуваченого на захист на стадії досудового слідства, не ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Наслідки нездійснення відкриття матеріалів відповідно до вимог ст. 290 КПК України передбачені в ч. 12 цієї статті. Залежно від тих чи інших доводів, встановлення тих чи інших обставин кримінального провадження, питання допустимості чи недопустимості доказів, законності їх здобуття, відповідності процесуальних дій вимогам Закону і дотримання прав та свобод людини вирішується судом при розгляді справи по суті з дотримання вимог статей 84-94, Глави 28 КПК України.

Що стосується розгляду ряду клопотань сторони захисту, то проведення підготовчого судового засідання і призначення судового розгляду не позбавляє сторону захисту права заявляти відповідні процесуальні клопотання в подальшому, в тому числі й повторно, які розглядаються судом за правилами ст. 350 КПК України.

За таких обставин зі справи ніщо не говорить про те, що внаслідок дій головуючого судді сторона захисту опинилася в менш вигідному положенні порівняно з органами прокуратури, а в судді склалася упереджена думка про винуватість обвинуваченого.

Відтак, з мотивів висловлених у заяві не можна дійти висновку про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 , а тому в задоволенні цієї заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 75-81, 372 КПК України,

ухвалив:

у задоволенні заявленого відводу судді ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя