Справа № 1-273/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.10 року Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Марусяк М.О.,

при секретарі - Ступчук Л.Б.

з участю прокурора - Цинайко Н.І.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, не судимого, -

у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. З КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, 22.09.2010 року, близько 07 години, проник на обгороджену територію ВАТ „Рахівський Агрокомплекс, що знаходиться в м. Рахів, на вул. Партизанській №108, Закарпатської області, звідки умисно, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою вантажного автомобіля обладнаного краном - маніпулятором, таємно викрав брухт чорних металів, в кількості 2900 кілограм, вартістю 1 гривень 70 копійок, за один кілограм, на загальну суму 4930 гривень, чим спричинив підприємству ПП. „Закарпатметал матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину свою у скоєному злочині визнав повністю та показав суду.

Влітку 2010 року, часто ходив на річку, по дорозі проходив через територію „Сільгосптехніки, що розташована в м. Рахів, на вул. Партизанській, де побачив купу брухту чорних металів. У вересні 2010 року вирішив забрати та продати цей металобрухт, вважав, що металобрухт нікому не належить. Після того він зустрівся з ОСОБА_3, запитав чи не знає він де б можна здати металобрухт по вигідній ціні, на що ОСОБА_3 пообіцяв, що дізнається. Через декілька днів ОСОБА_3, повідомив, що знайшов чоловіка в смт. Солотвино, Тячівського району, який може прийняти металобрухт, по ціні 1 гривень 40 копійок за 1 кг. При цьому, ОСОБА_3 запитав звідки металобрухт, він відповів, що знайшов на території „Сільгосптехніки, в м. Рахів. 20.09.2010 року зранку пішов на привокзальну площу, де зустрівся з ОСОБА_4, попросив знайти йому вантажний автомобіль, з фіскасною установкою для того щоб загрузити та перевезти металобрухт з м. Рахів в смт. Солотвино. Василь погодився допомогти йому, знайшов водія вантажного автомобіля, який погодився перевезти металобрухт за 800 гривень. 22.09.2010 року близько 07 години біля Рахівської ЗОШ № 3, зустрівся з ОСОБА_4 та водієм вантажного автомобіля марки «КАМАЗ», також на імя ОСОБА_4. Він разом з ОСОБА_4 сіли в кабіну вантажного автомобіля та поїхали до території „ Сільгосптехніки. Підїхавши до території „Сільгосптехніки зупинилися біля металевих воріт, які вели на територію, він вийшов з кабіни автомобіля, відчинив металеві ворота, вказав дорогу. Після того він показав водію, ОСОБА_5, де грузити на автомобіль брухт чорних металів. Завантаживши автомобіль брухтом чорних металів вони всі сіли в кабіну вантажного автомобіля та поїхали в сторону центра міста Рахів. Біля Рахівської ЗОШ № 3 ОСОБА_4 пересів у свій автомобіль та поїхав додому, а вони з ОСОБА_5 поїхали в смт. Солотвино, Тячівського району. В с. Ділове, він наказав водію зупинитися біля мармурового карєру „ Трибушани, там зустрівся з чоловіком, який мав прийняти в нього металобрухт. Вони заїхали в карєр на вагу, щоб зважити загальну масу автомобіля з металобрухтом. Після зважування поїхали далі, близько 11.00 години приїхали в смт. Солотвино, Тячівського району, розвантажили автомобіль, всього здали 2900 кілограм металобрухту, за що він отримав гроші в сумі 4060 гривень, з яких 800 гривень відразу заплатив водієві. Далі він залишився в смт. Великий Бичків, а ОСОБА_5 поїхав в м. Рахів. Гроші отримані за металобрухт він потратив на продукти харчування. У скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Представник цивільного позивача ОСОБА_6, в судовому засіданні ствердив, що з 01.06.2010 року працює в приватному підприємстві „Закарпатметал, на посаді - заготівельника металобрухту. Приватне підприємство «Закарпатметал» зберігає на території ВАТ „ * Рахівський „Агрокомплекс металобрухт. На початку жовтня 2010 року, він приїхав на територію ВАТ „ Рахівський „Агрокомплекс щоб подивитися на металобрухт, де виявив відсутність близько чотирьох тон брухту чорних металів. Після того зустрівся з директором ВАТ „ Рахівський „Агрокомплекс ОСОБА_7, який повідомив, що наприкінці вересня 2010 року бачив на території підприємства вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», обладнаний фіскасною установкою, завантажений металобрухтом. Чоловіки, які були біля автомобіля повідомили, що „ що ОСОБА_6, зараз прийде Він намагався самостійно виявити осіб, які вчинили крадіжку, однак не зміг, тому 22.10.2010 звернувся із заявою про крадіжку в Рахівський РВ УМВС. 28.10.2010 року було проведено інвентаризацію в результаті якої виявлено, що з території ВАТ „ Рахівський „Агрокомплекс де зберігався брухт чорних металів , який належить П.П.Закарпатметал викрадено брухт чорних металів в кількості 2900 кілограм. Даним злочином П.П. Закапратметал заподіяно матеріальну шкоду на суму 4930 гривень. На цю суму, він як представник цивільного позивача заявляє цивільний позов, оскільки завдані збитки добровільно не відшкодовані.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні ствердив, 20.09.2010 року, близько 11 години, знаходився на привокзальній площі в. м. Рахів, до нього підійшов його знайомий ОСОБА_2, з проханням підказати хто б міг перевезти йому металобрухт з м. Рахів в смт. Солотвино, Тячівського району. Він звернувся до знайомого ОСОБА_5, у власності якого є вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», обладнаний фіскарною установкою. Василь погодився перевезти металобрухт, він записав номер мобільного телефону так як у ОСОБА_2 немає мобільного телефону. 21.09.2010 року близько 19 години до нього підійшов ОСОБА_2 попросив, щоб він зателефонував ОСОБА_5 та домовився на 22.09.2010 року на 06.00 год. зустрітися біля Рахівської ЗОШ № 3. 22.09.2010 року близько 07 години зустрівся біля Рахівської ЗОШ № 3 з ОСОБА_2. Через декілька хвилин підїхав ОСОБА_5, і всі вони поїхали на територію „ Сільгосптехніки. Підїхавши до території „Сільгосптехніки, зупинилися біля металевих воріт, які вели на територію, ОСОБА_2 вийшов з кабіни автомобіля, відчинив металеві ворота та вказав дорогу. Зупинились вони біля купи брухту чорних металів. ОСОБА_2 сказав ОСОБА_5, щоб він грузив на автомобіль брухт чорних металів та показував, що саме грузити. Завантаживши автомобіль вони всі сіли в кабіну вантажного автомобіля та поїхали в сторону центра міста. Біля Рахівської ЗОШ №3 він пересів у свій автомобіль та поїхав додому, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 поїхали в смт. Солотвино, Тячівського району. При цьому стверджує, що ОСОБА_2, сказав, що металобрухт належить йому.

Свідок ОСОБА_5, будучи допитаним в ході судового слідства, ствердив, що він працює в П.П. „ Беркут, водієм на вантажному автомобілі, який обладнаний краном - маніпулятором. 20.09.2010 року близько 12 години до нього звернувся ОСОБА_4, який працює таксистом та попросив, щоб він відвіз з м. Рахів в смт. Солотвино, Тячівського району, металобрухт, що знаходиться на території „ Сільгосптехніки. Разом з ОСОБА_4 був ОСОБА_2, вони домовилися про ціну, обмінялися мобільними номерами з ОСОБА_4 21.09.2010 року близько 20.00 год. зателефонував ОСОБА_4 та сказав, щоб на 06 годину 22.09.2010 року він підїхав до території „Сільгосптехніки. 22.09.2010 року зранку виїхав, по дорозі зупинився біля Рахівської ЗОШ № 3 де чекали ОСОБА_2 та ОСОБА_4, сіли до нього в кабіну автомобіля і вони троє поїхали до території „ Сільгосптехніки. Підїхавши на місце, вїзд був зачинений металевими воротами. Тоді ОСОБА_2 відчинив ворота, показав дорогу. Тарас зупинив автомобіль біля купи брухту чорних металів. На його запитання: „чий це металобрухт Сенько, відповів, що ОСОБА_2. Він розклав кран - маніпулятор та почав завантажувати свій вантажний автомобіль брухтом чорних металів, бачив як до автомобіля підходили якісь люди та розмовляли з ОСОБА_2, але про, що саме він не чув так як знаходився в автомобілі. Коли завантажив металобрухт у кабіну сів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і вони поїхали в сторону центра м. Рахів. Біля Рахівської ЗОШ № 3 ОСОБА_4 пересів у свій автомобіль, а він разом з ОСОБА_2 поїхав в смт. Солотвину, Тячівського району. По дорозі в с. Ділове, ОСОБА_2 наказав йому зупинитися біля мармурового карєру „Трибушани, де їх зустрів незнайомий йому чоловік та сказав заїхати в карєр на вагу , щоб зважити загальну масу автомобіля з металобрухтом. Приїхавши в смт. Солотвино, Тячівського району він заїхав на територію якогось підприємства розвантажив металобрухт та зважив автомобіль, де встановили вагу металобрухту, яка становила 2900 кілограм. ОСОБА_2 сів в автомобіль дав йому за перевіз вантажу гроші в сумі 800 гривень, вони поїхали в сторону м. Рахів. ОСОБА_2 залишився в смт. Великий Бичків, а він поїхав далі.

Свідок ОСОБА_3, показав суду, що ОСОБА_2 знає так вони виросли по сусідству та ходили в одну школу і увесь час він підтримує з ним дружні відносини. В середині вересня 2010 року ОСОБА_2 запитав чи не знає він де б можна здати металобрухт по вигідній на що він пообіцяв дізнатися. Через декіль днів до нього додому прийшов ОСОБА_2, якому він повідомив, що знайшов чоловіка, в смт. Солотвино, Тячівського району, який може прийняти металобрухт по ціні 1 гривень 40 копійок за 1 кг. При цьому він запитав у ОСОБА_2, звідки в нього металобрухт. ОСОБА_2 відповів, що знайшов на території „Сільгосптехніки в м. Рахів". Після того він зателефонував чоловікові на імя ОСОБА_4, який займався заготівлею металобрухту домовився про прийом. 21.09.2010 року ОСОБА_2 попросив зателефонувати ОСОБА_4 та повідомити, що 22.09.2010 року привезе металобрухт. Про те, що ОСОБА_2 вчинив крадіжку металобрухту з території „ Сільгосптехніки він дізнався від працівників міліції.

Свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні ствердив, що він працює головою правління ВАТ „ Рахівський „ Агрокомплекс, яке знаходиться за адресою в м. Рахів по вул. Партизанська № 108, колишня назва даного товариства була „Сільгосптехніка. В 2008 році між П.П. Закарпатметал та ВАТ „Рахівський „Агрокомплекс, було укладено договір-зберігання 13 тон брухту чорних металів. На початку жовтня 2010 року точно дату не памятає на територію ВАТ „ Рахівський Агрокомплекс приїхав ОСОБА_6, щоб подивитися на металобрухт , який там зберігався, вони зустрілися, ОСОБА_6 повідомив, що виявив нестачу металобрухту. Тоді він йому повідомив, що 22 вересня 2010 року бачив на території підприємства вантажний автомобіль марки КАМАЗ, та декількох незнайомих йому людей. Вантажний автомобіль був уже завантажений металобрухтом. На його запитання: „що Ви тут робите і де ОСОБА_6, один із незнайомих йому людей відповів „що ОСОБА_6, зараз прийде, тому він зробив висновок, що металобрухт вантажать з відома ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_8, будучи допитаним в ході судового слідства ствердив, що працює в ТОВ „ Карпати, ЛТД на посаді заготівельника металобрухту. 20.09.2010 року близько 14.00 год. йому на мобільний телефон зателефонував незнайомий чоловік, преставився що він ОСОБА_3, запитав чи приймає він металобрухт та по якій ціні. Він відповів що приймає по ціні 1 гривень 40 копійок за один кілограм брухту чорних металів. 22.09.2010 року близько 08 години зателефонував ОСОБА_3 та сказав, що вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», завантажений металобрухтом виїхав з м. Рахів. Вони домовилися, що буде чекати автомобіль в с. Ділове, біля МК „ Трибушани, зустрівши автомобіль заїхали в МК „ Трибушани. Після зважування поїхали в смт. Солотвино, Тячівського району, де знову зважили автомобіль, встановили вагу металдлобрухту - 2900 кілограм. За що ОСОБА_2 отримав гроші в сумі 4060 гривень. Він запитував у ОСОБА_2 звідки в нього металобрухт, на що ОСОБА_2 відповів, що металобрухт належить йому.

Свідок ОСОБА_9, в ході досудового слідства ствердив, що з квітня 2001 року призначений на посаду начальника складу готової продукції на мармуровому карєрі „ Трибушани, що в с. Ділове по вул. Довбуша № 34. При вїзді на територію товариства знаходиться вага для зважування великотоннажних вантажів до 30 - ти тон. 22.09.2010 року близько 10 години до нього підійшов ОСОБА_8, попросив щоб він зважив вантажний автомобіль на, що він погодився. Через декілька хвилин до товариства підїхав вантажний автомобіль марки «КАМАЗ». Він зважив цей автомобіль. Що саме було у вантажному автомобілі він не бачив (а.с. 66-68);

Свідок ОСОБА_10, покази якого досліджені в ході судового слідства показав, що він працює в ПП „ Медія. Дане підприємство знаходиться на території «Сільгосптехніки б м. Рахів на вул. Партизанській № 108. Вїзд на територію. Сільгосптехніки проводиться через металеві ворота , які зачиняються на ланцюг. 22 09.2010 року близько 07 години він прийшов на територію ПП „Медія та побачив, що неподалік на території „Сільгосптехніки грузиться металобрухтом вантажний автомобіль марки «КАМАЗ. Біля вантажного автомобіля стояли троє незнайомих йому чоловіків. Про те, тоді відбулася крадіжка металобрухту він дізнався від працівників міліції (а.с. 63-65).

Вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин, викладених, крім, його власного зізнання, доведена сукупністю зібраних у справі доказів та перевірених в ході судового слідства матеріалів справи.

Згідно заяви зареєстрованої 22.10.2010 року в Рахівському РВ ГУМВС України в Закарпатській області № 1127, ОСОБА_6 просить встановити осіб, які 22.09.2010 року викрали металобрухт з території «Сільгосптехніки» (а.с.З)

В протоколі огляду місця події та фото таблицях відображений загальний вигляд вїзду на територію «Сільгосптехніки», в м. Рахів, по вул. Партизанській № 108т від 22.10.2010 року (а.с. 4-7).

Актом інвентаризації матеріальних запасів від 28 жовтня 2010 року стверджено, що комісія виявила нестачу металобрухту вагою 2900 кг (а.с.26);

З акту приймання металів чорних від 22.09.2010 року вбачається, що ОСОБА_2, мешканець м. Рахів, вул. Підгірна № 5 доставив автотранспортом брухт чорних металів вагою 2900 кілограм, вказаний металобрухт прийняв ОСОБА_8 (а.с. 35);

Оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 .Т.В. вірно кваліфіковано за ст.. 185 ч. З КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення чи сховище.

Цивільний позов, в сумі 4930 гривень, заявлений представником цивільного позивача та повністю. Визнаний підсудним ОСОБА_2, слід стягнути з підсудного в користь цивільного позивача.

Судові витрати та речові докази відсутні.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд дотримується вимог ст.. 63 КК України, зокрема враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що помякшують і обтяжують покарання.

Ообставинами, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, не судимий.

Обтяжуючих обставин у відношенні підсудного в ході досудового слідства та в суді не встановлено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у відношенні до підсудного ОСОБА_2 слід обрати покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачено у санкції ч.3 ст. 185 КК України. Однак, беручи до уваги, визнання вини, розкаяння у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, ці обставини в сукупності, на переконання суду, свідчать про те, що підсудний ОСОБА_2 може бути виправлений та перевихований без відбування ним покарання й застосовує до нього вимоги ст.. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк, з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 цього кодексу.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. З ст. 185 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, якщо він протягом 2 (двох) років не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися в орган кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу, залишити попередній - підписку про невиїзд.

Стягнути із засудженого ОСОБА_2, на користь ПП «Закарпатметал» - 4930 (чотири тисячі девятсот тридцять) гривень цивільного позову.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча: Марусяк М.О.