Дата документу Справа № 334/8811/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №334/8811/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/480/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0004135 від 31.08.2015 р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, не зареєстрованого за місцем проживання, але маючого на праві власності частку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 20.08.1991 року Комунарським райсудом м.Запоріжжя за ст. 140 ч.2, 17-140 ч.2, 42, 43 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 01.10.1994 р. по відбуттю строку покарання;

2)25.04.1997 р. Комунарським райсудом за ст. 86-1, 140 ч.2, 17-140 ч.2, 42 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна; Оріхівським райсудом Запорізької області від 29.11.2001 р. перекваліфіковано з ст. 86-1 КК України на ст. ч.5 ст.186 КК України, в іншій частині без змін; звільнений 05.08.2006 р. по відбуттю покарання;

3)30.03.2012 р. Василівським райсудом Запорізької області за ст. ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 05.05.2015 р. умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 8 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 186 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник адвокат ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставин справи, доказаність вини та юридичну кваліфікацію, просить вирок змінити в частині призначеного покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання менше, ніж передбачене законом, за тих підстав, що районний суд не в повній мірі врахував його визнання вини, збиток відшкодований.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

Згідно ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 30.03.2012 р. остаточно призначено покарання у вигляді 4-х років 8 днів позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено тримання під вартою, строк обчислюється з 31.08.2015 р.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення трасологічної експертизи в сумі 306,90 грн.

Згідно вироку ОСОБА_6 засуджено за те, що він 31.08.2015р. приблизно о 2-30 год. через вікно кухні проник до приватного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки намагався викрасти посуд, приготувавши його для викрадення, для чого він виставив посуд за вікно будинку, але в цей час був помічений мешканцями будинку, а саме, ОСОБА_9 , який побіг за обвинуваченим, що намагався зникнути від переслідування, відкрито заволодівши кросівками «Newbalans» вартістю 700гр., які належали потерпілій ОСОБА_10 . ОСОБА_9 наздогнав обвинуваченого та затримав його із відкрито викраденими кросівками.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просить застосувати до нього ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання, оскільки він фактично не скоював зазначеного у вироку злочину;

- захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляцію ОСОБА_6 , вказавши на те, що він щиро розкаявся у скоєному, спричинена шкода відшкодована, тому зазначені пом`якшуючи покарання обставини дають підстави для застосування до ОСОБА_6 ст.69 КК України, при цьому зазначила, що в суді першої інстанції ОСОБА_6 було роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України;

- прокурор ОСОБА_7 вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляція не підлягаючою задоволенню, оскільки зазначений злочин вчинено ОСОБА_6 в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком.

Заслухав доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія судів вважає вирок законним та обґрунтованим.

Приймаючи до уваги положення ч.3 ст.349, ст.404 КПК України, судова колегія розглядає дане кримінальне провадження у межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні зазначеного у вироку злочину засновані на показаннях самого обвинуваченого, та в апеляції ним не оспорюються. Кримінальне провадження розглянуто на підставі ч.3 ст.349 КПК України, при цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений розуміє положення ч.3 ст.349 КПК України, відсутність сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в апеляційному порядку. Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.3 ст. 186 КК України, як умисне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із проникненням у житло.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд на підставі ст.65 КК України врахував як характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжких; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком, але позитивно характеризується за місцем проживання, тяжких наслідків від злочину не настало, щиро розкаявся у скоєному. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком, і йому призначено мінімальне покарання, судова колегія не вбачає підстав для пом`якшення призначеного покарання.

Разом з тим, на підставі ст.72 КК України судова колегія вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час попереднього ув`язнення з 31.08.2015 р. по 24.02.2016 р. - 178 днів із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто 356 днів.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбутого покарання час попереднього ув`язнення з 31.08.2015 р. по 24.02.2016 р. - 178 днів із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто 356 днів.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді