Справа № 308/4242/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю адвоката ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 - захисника підозрюваної у кримінальному провадженні №0000023 ОСОБА_3 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні УІЗ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (м.Ужгород, вул. Ф.Ракоці,13), -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_2 захисник підозрюваної у кримінальному провадженні №0000023 ОСОБА_3 , звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним клопотанням мотивуючи його тим, що слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000023, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2016 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Повідомленням від 14 квітня 2016 року змінено раніше повідомлену ОСОБА_3 підозру та оголошено нову підозру за ч.1 ст.366 та ч.3 ст.368 КК України.

Із окремих матеріалів досудового розслідування, дозвіл на ознайомлення з якими надано 13 квітня 2016 року, вбачається, що 11 лютого 2016 року головного лікаря Ужгородського міського Центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_3 було викрито безпосередньо після вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за наслідками отримання неправомірної вигоди в розмірі 4000 грн. від ОСОБА_4 , працюючого вантажником фасувальником на ТОВ «Наша ряба» в м. Ужгород за оформлення та видачу останньому листка непрацездатності серії АГХ №027698 про перебування його на лікуванні з 18.01.2016 року по 05.02.2016 року.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР була заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який у своїх показах від 12.02.2016 року зазначив, що лікарняний йому було потрібно для того, щоб не втратити роботу на ТОВ «Наша ряба» і виїхати за межі області - до Івано-Франківської області на сезонні роботи. У зв`язку з цим, він відвідував ОСОБА_3 12.01.2016 року та 18.01.2016 року, а в період з 19.01.2016 року по 20.01.2016 року знаходився на території Івано-Франківської області та вирішував питання щодо участі в сезонних роботах. У зв`язку з перенесенням сезонних робіт на інший термін свідок ОСОБА_4 20 січня 2016 року о 07 год. ранку виїхав з Івано-Франківська.

У подальшому, 11 лютого 2016 року свідок ОСОБА_4 надав працівникам поліції 4000 грн. (17 купюр номіналом по 200 грн. та 6 купюр номіналом по 100 грн.) для здійснення їх ідентифікації та отримавши їх назад використав для передачі ОСОБА_3 , як неправомірну вигоду за отримання листка непрацездатності, що свідчить про проведення дій, передбачених ст.7-1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» з коштами, не призначеними для відповідних цілей та з залученням особи свідка ОСОБА_4 , який не є оперативним працівником спеціально-уповноважених органів.

Згідно висновків Конституційного суду України, викладених в Рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі № 1-31/2011 «…Оперативно-розшукова діяльність здійснюється виключно оперативними підрозділами органів, визначених у частині першій статті 5 Закону. Відповідно до частини другої вказаної статті проведення оперативно-розшукової діяльності громадськими, приватними організаціями та особами, іншими органами чи їх підрозділами, крім визначених у частині першій цієї статті, заборонено. Така заборона пов`язана з тим, що здійснення не уповноваженими фізичними або юридичними особами на власний розсуд будь-яких заходів, які віднесені до оперативно-розшукової діяльності (мають ознаки оперативно-розшукової діяльності), порушує не лише законодавчі положення, а й конституційні права і свободи людини і громадянина.

Конституційний Суд України виходить з того, що фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і ззовні.

При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальному провадженні фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього, необхідно враховувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість при фіксуванні зазначених даних.

Конституційний Суд України вважає, що подані будь-якою фізичною або юридичною особою речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в Конституції України, зокрема внаслідок цілеспрямованих дій із застосуванням оперативно-розшукових заходів, передбачених Законом…».

З огляду на вказане та беручи до уваги те, що свідок та заявник ОСОБА_4 у своїх показах зазначив місце роботи ТОВ «Наша Ряба», яке за даними ЄДРПУО відсутнє, його дії не були ситуативними, а носили цілеспрямований характер.

Підтверджує цілеспрямованість дій свідка щодо збирання та фіксації доказів й покази в частині повернення його 20.01.2016 року до м. Ужгород у зв`язку з відкладенням сезонних робіт в Івано-Франківську. Адже потреба в листку непрацездатності фактично відпала, а свідок продовжував вживати дій щодо штучного створення умов для передачі неправомірної вигоди ОСОБА_3 .

Крім цього, за інформацією, наявною у сторони захисту ОСОБА_3 , свідок-заявник ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності та має на даний час непогашену судимість, що може свідчити про неадекватність сприйняття ситуації при фіксації злочину та вимушений характер співпраці з правоохоронними органами, а як наслідок вчиняти дії з провокаційною метою по відношенню до підозрюваної ОСОБА_3 .

Статтею 32 Конституції України проголошено право людини на невтручання в її особисте життя. Крім того, не допускається збирання, зберігання, використання поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.
З метою конкретизації права людини, гарантованого статтею 32 Конституції України, та визначення механізмів його реалізації 1 червня 2010 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про захист персональних даних» (далі Закон), який набрав чинності з 1 січня 2011 року. Предметом правового регулювання Закону є правовідносини, пов`язані із захистом персональних даних під час їх обробки.
Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних щодо засудження особи до кримінального покарання дозволяється у випадку захисту правової допомоги.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що з окремих матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що свідок ОСОБА_4 не є оперативним працівником спеціально - уповноважених органів щодо проведення оперативно-розшукової діяльності, а його дії носили цілеспрямований характер, який міг мати місце внаслідок неадекватності сприйняття ситуації при фіксації злочину та вимушений характер співпраці з правоохоронними органами, що має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі щодо достовірності його показів, а відтак отримати докази невинуватості ОСОБА_3 , необхідно отримати тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в УІЗ ГУНП в Закарпатській області, щознаходиться за адресою вул.Ф.Ракоці,13 м.Ужгород, про судимість на території України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, с.Тийглаш (Цеглівка), місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник УІЗ ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, але його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, приймаючи до уваги, що інформація, яка перебуває у володінні УІЗ ГУНП в Закарпатській області (м.Ужгород, вул.Ф.Ракоці,13) про судимість на території України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, с. Тийглаш (Цеглівка), місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_1 , доступ до якої обмежено, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в тому числі щодо достовірності показів свідка-заявника ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 159,-164, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Надати стороні кримінального провадження адвокату ОСОБА_2 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №21/495, видане на підставі рішення атестаційної палати Закарпатської КДКА від 23 грудня 2005 року) - захиснику підозрюваної у кримінальному провадженні №0000023 ОСОБА_3 тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває в УІЗ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, щознаходиться за адресою вул.Ф.Ракоці,13 м.Ужгород, про судимість на території України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тийглаш (Цеглівка) Ужгородського району Закарпатської області, місце проживання якого зареєстровано по АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1