Справа № 333/741/16-к
Справа № 333/741/16-к
Пр. № 1-кп/333/198/16
ВИРОК
04 серпня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, має середню освіту, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, має середню освіту, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
Судовим слідством, суд
23 грудня 2015 року, приблизно о 00 години 10 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у під`їзді № 4 буд. АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, раптово напали на потерпілого ОСОБА_4 , а саме - нанесли йому численні удари в область голови та обличчя, чим спричинили йому закритий перелом верхньої щелепи зі зміщенням кісткових уламків і скупчення крові у лівій пазусі верхньої щелепи, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я більш ніж на 21 день, закритий перелом кісток носу з переломом носової перегородки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, гематоми повік та субкон`юнктивальні крововиливи очей, гематоми по слизових оболонках щокових областей, множинні садна обличчя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, відкрито заволоділи майном ОСОБА_4 , а саме:
- рюкзаком чорного кольору зі вставками сірого кольору з емблемою «Deuter», вартістю 250 гривень, у якому знаходились мобільний телефон «Самсунг» GТ-S7710 у корпусі сірого кольору, вартістю 1000 гривень, в якому були встановлені сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», яка для потерпілого майнової цінності не становить, та карта пам`яті, об`ємом 4 гігабайти, вартістю 200 гривень, у комплекті із зарядним пристроєм, чоловічі футболки у кількості шести штук, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять;
- грошовими коштами у розмірі 150 гривень, купюрами різного номіналу;
- парою чоловічих черевиків синьо-блакитного кольору, вартістю 250 гривень;
- чоловічим вовняним светром синього кольору, вартістю 100 гривень.
Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , разом з викраденим майном, покинули місце вчиненого злочину та, в подальшому, розпорядилися ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_4 була завдана майнова шкода на загальну суму 1950 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_9 частково визнав себе винуватим в вчиненні даного кримінального правопорушення та пояснив, що потерпілий ОСОБА_4 є його троюрідним братом. За два місяці до цих подій у нього був конфлікт з ОСОБА_4 , оскільки у останнього з його дружиною були інтимні стосунки. Ввечері 22 грудня 2015 року він подзвонив потерпілому, бажаючи зустрітись з ним, на що той повідомив, що його не має вдома. Він направився на адресу проживання до потерпілого на АДРЕСА_3 . По дорозі до ОСОБА_4 він зустрів свого приятеля ОСОБА_5 та повідомив йому мету походу до брата. ОСОБА_5 запропонував піти разом. З 19 години вони чекали ОСОБА_4 у його під`їзді, хотіли обговорити ситуацію, а саме, щоб стосунки між потерпілим та його дружиною припинилися. Випили спирту розбавлений з водою по 100 гр. на кожного. Близько через 30 хвилин до під`їзду зайшов ОСОБА_4 , він з ним привітався та ОСОБА_5 одразу почав наносити удари останньому руками в область обличчя. Він намагався їх розтягти, також рукою дав два ляпаси потерпілому а область вуха. ОСОБА_10 збив з ніг потерпілого, останній впав на підлогу та втратив свідомість. Він відтягнув ОСОБА_10 від потерпілого, але той почав знімати речі з останнього, на що він сказав не треба так робити. Далі він сфотографував голого потерпілого на телефон для того, щоб вранці показати ОСОБА_11 .. Потім він подзвонив у двері квартири, де мешкав потерпілий, ОСОБА_10 в цей час копошився з речами потерпілого, що саме він робив не бачив. Коли почув що двері квартири потерпілого відчиняються, він побіг вниз по сходинках, ОСОБА_10 побіг за ним. Вже на вулиці в руках ОСОБА_10 він побачив рюкзак потерпілого. Зазначив, що домовленості з ОСОБА_10 на пограбування потерпілого не було. Визнав себе винуватим у нанесені легких тілесних ушкоджень потерпілому.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні частково визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та пояснив, що ввечері, він зустрів знайомого ОСОБА_9 , який йому повідомив, що йде до свого брата, вони разом вирішили піти до ОСОБА_4 та з`ясувати поведінку останнього щодо інтимних стосунків з дружиною ОСОБА_9 . Раніше потерпілого він знав на протязі 5 років. Коли підійшли до будинку, у вікнах потерпілого світла не було. На вулиці вони купили спирт розбавлений з водою і вирішили дочекатися ОСОБА_4 у його під`їзді. На сходинках на поверсі в під`їзді потерпілого вони випивали. Через 20 хвилин у під`їзд зайшов потерпілий, він привітався до потерпілого та ввічливо намагався з`ясувати навіщо той має стосунки з дружиною ОСОБА_9 .. Потерпілий в грубій формі йому відповів, той був на підпитку, між ними почалася бійка, він наніс 4-5 ударів кулаком в обличчя та голову потерпілого, від чого останній впав на підлогу та втратив свідомість, далі він наніс удар ногою в голову, стягнув всі речі з потерпілого, взяв його рюкзак та побіг вниз по сходинках. Під час бійки, ОСОБА_9 намагався їх розтягти, також той вдарив рукою в обличчя потерпілого. ОСОБА_12 бачив, що він роздягав потерпілого, казав йому цього не робити. Також ОСОБА_12 викликав ліфт та подзвонив в квартиру потерпілого. ОСОБА_12 побіг вниз по сходинках, а він взявши рюкзак потерпілого побіг за ОСОБА_9 .. Останній не бачив, коли він брав рюкзак, лише на вулиці він побачив рюкзак і запитав навіщо він його взяв, на що він сказав, що потім поверне рюкзак. Далі він пішов додому, де в загальному коридорі залишив рюкзак ОСОБА_4 .. Коли зайшов в квартиру, його матір попросила купити харчі, він пішов до магазину, по дорозі знову зустрів ОСОБА_9 та в подальшому біля магазину їх затримали співробітники міліції. Пояснив, що визнає вину в тому, що наніс тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілому та забрав у нього рюкзак, але мети заволодіння речами потерпілого та попередньої змови з цього приводу з ОСОБА_12 у нього не було . Забрав рюкзак у потерпілого, щоб наказати його, коли приніс додому, хотів в подальшому повернути його ОСОБА_4 .. В рюкзаці були одяг потерпілого, мобільний телефон з зарядним пристроєм, та 150 грн..
Не дивлячись на те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 не визнали свою провину, їх провина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:
- поясненнями допитаних в ході судового слідства свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які пояснили, що працюють поліцейськими, на час подій ОСОБА_13 займав посаду заступника командира роти патрульної служби, ОСОБА_14 був інспектором патрульної служби. 23 грудня 2015 року вночі було отримано виклик в буд. АДРЕСА_4 . Виклик поступив від матері потерпілого, після приїзду, вони побачили, на дивані лежав сильно побитий потерпілий, він був голий, не міг розмовляти, у нього була голова великих розмірів. Мати останнього пояснила, що вона почула шум на сходах, потім дзвінок у двері. У вічко вона побачила свого родича, повідомила їм дані на ОСОБА_9 . Вони зв`язалися з черговим райвідділу, надавши йому дані, який через базу «Армор» встановив повні анкетні дані ОСОБА_9 та надіслав їм фотографію останнього. Вони викликали швидку і поїхали відпрацьовувати район з метою пошуку ОСОБА_15 . ОСОБА_9 разом з ОСОБА_16 вони побачили біля супермаркету «АТБ», які знаходилися в стані сильного алкогольного сп`яніння. Також пояснив, що ввечері, близько 19 години, перед цими подіями, вони також виїздили за викликом в цей же будинок та під`їзд. Перед під`їздом вони зустріли ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які пили пиво. З останніми було проведено профілактичну бесіду щодо вживання алкогольних напоїв в громадських місцях.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілого. ОСОБА_9 є троюрідним братом її сина - потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_5 вона не знає. 22 грудня 2015 року близько о 15 годині вона дзвонила сину, який повідомив, що склав свої речі для прання в рюкзак та їде до знайомих дівчат на Космос. 23 грудня близько о півночі вона почула дзвінок, потім стук у двері, підійшла до дверей і почула голос ОСОБА_9 , який сказав «подзвонив твоїй мамі». У вічко вона побачила ОСОБА_12 , внизу щось лежало. Почула як по сходинках хтось побіг, але це була не одна особа. Коли відчинила двері, побачила, що на підлозі в під`їзді на сходовому майданчику на боку лежав її син. Він був без свідомості, повністю роздягнутий, закривавлений. На ньому лежали куртка, джинси, футболка. Вона привела його до тями, затягнула в квартиру. Побігла до сусідів, які і викликали швидку допомогу і міліцію. Швидка забрала сина в лікарню. Пояснила, що вдень перед цією подією близько о 17 годині був дзвінок в домофон. Стосунки між її сином та ОСОБА_9 були нормальні, син був свідком на весіллі ОСОБА_9 . Також додала, що за тиждень до події до них приходив ОСОБА_9 , цікавився у сина, чи знає вона про відносини сина з дружиною ОСОБА_9 , сказав, що не чіпає сина, оскільки їх батьки є двоюрідними братами, погроз з його боку не було, але він був емоційний. З сином він розмовляв на сходовому майданчику. Вона хвилювалася, щоб між ними не було бійки. Їй син повідомив, що дружина ОСОБА_12 розлучається з останнім і пішла жити до своїх батьків. В лікарні син їй казав, що у нього з собою до події було 400 гривень.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_9 є його троюрідним братом, ОСОБА_18 його знайомий. З ОСОБА_18 конфліктів раніше не було, з ОСОБА_9 був конфлікт із-за інтимних зв`язків з дружиною обвинуваченого. 22 грудня 2015 року близько о 18 години йому зателефонував ОСОБА_9 з пропозицією зустрітися, на що він відповів, що зайнятий та його не буде вдома. В цей день він поїхав до своїх знайомих дівчат, де випив. Як повертався додому не пам`ятає, оскільки знаходився в стані сильного алкогольного сп`яніння. Лише пам`ятає обличчя ОСОБА_18 та спалах, також спалах і обличчя батька в лікарні. Прийшов до тями лише в лікарні 23 грудня 2015 року. Пояснив, що раніше ОСОБА_12 погрожував йому у зв`язку зі стосунками з дружиною останнього, але вважає це було несерйозно. Конфлікт між ними був вичерпаний, однак ОСОБА_12 його періодично перевіряв. Вважає, що його речі обвинувачені забрали випадково, від злості. Речі йому повернули, грошові кошти не повертали.
Крім показів свідків, судом досліджені письмові докази, що підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення:
- протоколом огляду місця події від 23.12.2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого оглянуто приміщення четвертого поверху під`їзду в житловому будинку АДРЕСА_3 , де виявлені на бетонній підлозі сліди речовини бурого кольору;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2015 року, за яким ОСОБА_17 просить притягнути до кримінальної відповідальності двох незнайомих чоловіків, які 22.12.2015 року близько 00 год. нанесли тілесні ушкодження її сину ОСОБА_4 , а також заволоділи рюкзаком та мобільним телефоном;
- згідно висновку судовомедичної експертизи № 122 від 12.02.2016 року, закритий перелом верхньої щелепи зі зміщенням кісткових уламків і скупчення крові у лівій пазусі верхньої щелепи у гр. ОСОБА_4 кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я більш ніж на 21 день; закритий перелом кісток носу з переломом носової перегородки у гр. ОСОБА_4 , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, гематоми повік та субкон`юнктивальні крововиливи обох очей, гематоми по слизових оболонках щокових областей, множинні садна обличчя у гр. ОСОБА_4 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмета. Давність виникнення ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи;
- згідно висновку судовомедичної експертизи № 123Д від 12.02.2016 року, утворення встановлених ушкоджень у гр.. ОСОБА_4 можливо при будь-якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападаючого при умові доступності зон ушкоджень;
- протоколом огляду речей від 23.12.2015 року, за яким ОСОБА_17 надала речі, які належать потерпілому ОСОБА_4 з плямами бурого кольору;
- протоколом огляду місця події від 23.12.2015 року та фото таблицею до нього, згідно якого за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_18 було вилучено рюкзак чорного кольору з речами. Також в рюкзаку знаходився мобільний телефон «Samsung» в корпусі сірого кольору, в телефоні міститься карта пам`яті, сім карта відсутня;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 23.12.2015 року та фото таблицями до них, згідно яких ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , як осіб, які 22.12.2015 року близько 20 години на сходинковому марші курили, пили пиво в під`їзді будинку АДРЕСА_3 ;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, складеного 23.12.2015 року 0 02.55 хв., ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- речовими доказами, вилученими у ОСОБА_5 : рюкзаком чорного кольору, зарядним кабелем блакитного кольору, мобільним телефоном «Samsung» в корпусі сірого кольору, чоловічими зимовими кросівками синьо-блакитного кольору;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.01.2016 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надано доступ до мобільного терміналу систем зв`язку мобільного телефону «Леново» А 516 в корпусі білого кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 з сім картами операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС», картою пам`яті об`ємом 4 Гб, який на законну вимогу працівника поліції добровільно видав ОСОБА_9 ;
- протоколом огляду мобільного телефону «Леново» А 516 в корпусі білого кольору, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 з сім картами операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС», картою пам`яті об`ємом 4 Гб, від 20.01.2016 року та фото таблицею до нього, в якому знаходиться список телефонних дзвінків за 22-23.12.2015 року та повідомлень за 22-23.2015 року. Також за протоколом відкрито підменю «Галерея», в якому знаходяться фотознімки за 22.12.2015 року: на фотознімку зображений чоловік, який одягнений у куртку зеленого кольору, джинси синього кольору, на ногах відсутнє взуття, надягнуті шкарпетки чорного кольору. Вказаний чоловік лежить на спині на підлозі у приміщенні, догори, при цьому руки зігнуті у ліктьових суглобах, кисті приведені до обличчя, ноги зігнуті у колінних суглобах, стопи ніг розташовані на підлозі. Стіни приміщення пофарбовані у зелений та білий колір, підлога, ймовірно, бетонна. На другому фотознімку зображений чоловік, на якому відсутній одяг. Вказаний лежить на спині на підлозі у приміщенні, обличчям догори, при цьому руки зігнуті у ліктьових суглобах, кисті підняті догори, долоні обох рук складені («поза боксера»). Ліва нога випрямлена вздовж тулубу, права - зігнута у колінному суглобі, стопа правої ноги розташована на підлозі. Стіни приміщення пофарбовані у зелений та білий колір, підлога, ймовірно, бетонна.
- згідно висновку судово імунологічної експертизи № 29 від 15.01.2016 року, в змиві марлі з підлоги поверху № 4 знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти В, що не виключає походження від крові від особи з групою А з ізогемаглютиніном анти В, та супутнім антигеном Н в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 та (або) від громадянина ОСОБА_5 при наявності у нього тілесних ушкоджень з кровотечею на момент скоєння злочину. Походження крові від ОСОБА_9 виключається.;
- згідно висновку судово імунологічної експертизи № 24 від 20.01.2016 року, в одному сліді на куртці, спортивних штанах та на правому чоботі гр.. ОСОБА_9 знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти В, що не виключає походження від крові від особи з групою А з ізогемаглютиніном анти В, та супутнім антигеном Н в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 та (або) від громадянина ОСОБА_5 при наявності у нього тілесних ушкоджень з кровотечею на момент скоєння злочину. Походження крові від ОСОБА_9 виключається;
- згідно висновку судово імунологічної експертизи № 26 від 20.01.2016 року, на джинсових брюках, парі ботинок гр.. ОСОБА_5 знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти В, що не виключає походження від крові від особи з групою А з ізогемаглютиніном анти В, та супутнім антигеном Н в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 та (або) від громадянина ОСОБА_5 при наявності у нього тілесних ушкоджень з кровотечею на момент скоєння злочину. Походження крові від ОСОБА_9 виключається;
- згідно висновку судово імунологічної експертизи № 25 від 20.01.2016 року, на джинсових брюках, футболці та чоловічих плавках гр. ОСОБА_4 знайдена кров людини та виявлені антигени А і Н з ізогемаглютиніном анти В, що не виключає походження від крові від особи з групою А з ізогемаглютиніном анти В, та супутнім антигеном Н в тому числі від потерпілого ОСОБА_4 та (або) від громадянина ОСОБА_5 при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину. Походження крові від ОСОБА_9 виключається.
Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених у скоєнні злочину встановлена повністю.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»: небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь, тощо.
Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.
Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.
Даючи аналіз показам обвинувачених, потерпілого, свідків, суд приходить до наступного.
Так, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що обвинувачені з метою з`ясування обставин щодо неправомірної поведінки потерпілого відносно дружини ОСОБА_9 , з якою у потерпілого були інтимні стосунки, прийшли до місця проживання потерпілого та на протязі тривалого часу, з 19 години до 24 години чекали потерпілого за місцем проживання останнього.
Посилання обвинувачених, що останні очікували потерпілого на протязі нетривалого часу - близько 20 хвилин, спростовуються показами свідків, працівників поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..
Дочекавшись потерпілого, обвинувачені почали застосовувати до потерпілого насильство, в результаті якого потерпілий отримав тілесні ушкодження та втратив свідомість.
Версія обвинувачених та їх захисників, що ОСОБА_9 не бачив, як ОСОБА_5 забрав майно потерпілого, а саме рюкзак з речами, спростовується письмовими доказами справи, а саме фотознімками, зробленими ОСОБА_9 на свій мобільний телефон, за якими видно, що с початку ОСОБА_9 знімав потерпілого в одежі, потім оголеного, що дає суду підстави зробити висновок, що ОСОБА_9 повністю контролював дії ОСОБА_5 та їх дії були узгодженими. Суд вважає дану версію обвинувачених намаганням уникнути покарання.
Суд вважає, що дії обвинувачених в даній ситуації були сумісними. Обвинувачений ОСОБА_9 бачив , що ОСОБА_5 заволодів рюкзаком потерпілого, але не зупинив дії ОСОБА_5 та не намагався повернути речі потерпілому.
Після фактичного закінчення нанесення тілесних ушкоджень, обвинувачений ОСОБА_5 повністю роздягнув потерпілого, забрав майно потерпілого, а саме рюкзак в якому знаходились речі потерпілого та мобільний телефон. Також обвинувачений ОСОБА_9 сфотографував на мобільний телефон оголеного без свідомості потерпілого, в подальшому відправив знімок на мобільний телефон дружини.
Зазначені обставини підтверджуються як показами обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , так і показаннями потерпілого, протоколом огляду місця події від 23.12.2015 року, згідно якого саме у обвинуваченого ОСОБА_5 за місцем його проживання було вилучено вищевказаний рюкзак з речами потерпілого, з мобільного телефону було знято сім карту.
Вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою в судовому засіданні доведено, такими обставинами: обвинувачені знали місце проживання потерпілого та по прибуттю на адресу його там чекали.
Нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та втрата свідомості останнім в результаті вказаних дій, що вбачається з висновку експерта та з показів потерпілого, є кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи , яка зазнала нападу.
Посилання потерпілого ОСОБА_4 , що обвинувачені випадково забрали його майно та не мали мети заволодіння цим майном, суд вважає хибними, оскільки ОСОБА_9 є братом потерпілого, та останній намагається пом`якшити провину ОСОБА_9 у даному кримінальному правопорушенні.
Поведінку обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з приводу невизнання ними вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України, суд оцінює критично, як бажання уникнення покарання за вчинений злочин, маючи намір заплутати суд та перешкодити встановленню істини у справі.
Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_5 суд згідно із вимогами ст.ст.65 -67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_5 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Також суд звертає увагу, що знаходження на утриманні обвинувачених малолітніх дітей та батьків інвалідів не перешкоджало вночі скоїти кримінальне правопорушення.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими ОСОБА_9 і ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, думку потерпілого щодо призначення покарання, дані про обвинувачених ОСОБА_9 і ОСОБА_5 , які раніше не притягалися до кримінальної відповідальності, одружені, мають на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебувають, офіційно не працюють, крім того, суд враховує, що з боку обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому було відшкодовано матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн. Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 на наявність у ОСОБА_9 постійного місця роботи на ВАТ «Запоріжсталь» з посиланням на довідку від 28.12.2013 року, суд не приймає до уваги, оскільки під час досудового слідства ОСОБА_9 вказував що не працює, на час розгляду справи належних документів на підтвердження даної обставини суду не надано. Суд вважає, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом впливу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України, але в мінімальних межах покарання за вчинений злочин з конфіскацією всього належного їм майна. Підстав для застосування більш м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати за залучення експертів відсутні.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 23 грудня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.12.2015 року по 04.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносноОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_9 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його фактичного затримання - з 23 грудня 2015 року.
У відповідності до ч. 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_9 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 23.12.2015 року по 04.08.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносноОСОБА_9 залишити у вигляді тримання під вартою.
чоловічу куртку зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору; чоловічі джинси синього кольору з плямами речовини бурого кольору; чоловічі плавки зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору; чоловічу футболку червоного кольору з плямами бурого кольору, упаковані в картонну коробку та передані на зберігання до камери схову Комунарського відділення Ленінського ВП (наразі Дніпровського ВП) ГУНП України в Запорізькій області після набрання вироку законної сили передати потерпілому ОСОБА_4 за належністю.
- чоловічі черевики чорного кольору; чоловічі джинси синього кольору; чоловічий светр синього кольору; чоловічу куртку чорного кольору, упаковані в картонну коробку та передані на зберігання до камери схову Комунарського відділення Ленінського ВП (наразі Дніпровського ВП) ГУНП України в Запорізькій області після набрання вироку законної сили передати ОСОБА_5 за належністю.
- рюкзак чорного кольору з коричневими вставками з двома наплічними ременями з емблемою «Deuter»; зарядний кабель блакитного кольору «Самсунг»; акумуляторна батарея «Самсунг» (1700 mAh); мобільний телефон «Самсунг» GT-S7710, у корпусі сірого кольору, імей НОМЕР_3 , з карткою пам`яті, об`ємом 4 Гб; чоловічі зимові кросівки синьо-блакитного кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , після набрання вироку законної сили, залишити останньому за належністю.
- мобільний телефон «Леново» А 516 білого кольору, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 ; сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф»; сім-карту оператора мобільного зв`язку «МТС»; карту пам`яті, об`ємом 4 Гб; чоловічі ботинки чорного кольору; чоловічі спортивні штани чорного кольору; чоловічу куртку чорного кольору; чоловічу футболку червоного кольору з написом білого кольору, упаковані в картонну коробку та передані на зберігання до камери схову Комунарського відділення Ленінського ВП (наразі Дніпровського ВП) ГУНП України в Запорізькій області після набрання вироку законної сили передати ОСОБА_9 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1