У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року місто Одеса
В С Т А Н О В И В:
Як слідує із клопотання адвоката ОСОБА_5 - органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 305 ч.3, ст.307 ч.2 КК України, запобіжним заходом щодо якого слідчим суддею Приморського райсуду м.Одеси від 07.06.1016 року обрано у вигляді тримання під вартою, а також згідно вимог ст.183 КПК України визначено розмір застави в 413400 гривень. 13.06.2016 року апеляційним судом Одеської області зазначений запобіжний захід та розмір застави залишений без зміни.
Приморським райсудом м.Одеси та апеляційним судом Одеської області в зазначених ухвалах було вказано, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється в скоєнні даних злочинів, тому вказаний запобіжний захід відносно нього був обраний на законних підставах, дані злочини відносяться до особливо тяжких, підстав для зміни чи скасування даного запобіжного заходу суди не знайшли.
Між тим, згідно ст.ст.177, 178 КПК України суд при обранні такого суворого запобіжного заходу повинен вказати на ті ризики, на підставі яких обирається даний запобіжний захід, а також дані на підозрюваного, в тому числі міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, наявність родини та малолітніх дітей.
При цьому Приморським райсудом м.Одеси та Апеляційним судом Одеської області не було прийнято до уваги, що практично на день розгляду скарги апеляційним судом у ОСОБА_6 народилася дитина, а саме - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про яку вказані суди не могли знати.
В теперішній час згідно вимог ст.178 КПК України змінилися обставини, які унеможливлюють тримання ОСОБА_6 під вартою, так як він є єдиним утримувачем родини та малолітньої дитини, дружина якого після пологів не може самостійно доглядати на утримувати дитину. Тому запобіжний захід із тримання його під вартою необхідно змінити на більш м`який, в тому числі і домашній арешт.
Між тим, як зазначено в клопотанні сторони захисту, з посиланням на рішення Європейського Суду обрання запобіжного заходу та тримання обвинуваченого під вартою на первинній стадії досудового розслідування можливе для запобігання можливості негативного впливу на свідків та хід розслідування. Після зібрання доказів по справі тримання його під вартою не може бути підставою подальшого тримання особи під вартою. Крім того, обрання такого запобіжного заходу із посиланням на тяжкість покарання, а також ймовірного ризику ухилитися від розслідування не може бути єдиною підставою для обрання такого суворого запобіжного заходу, як слідує із ухвали Приморського райсуду м.Одеси від 07.06.2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 13.06.2016 року. Але у органів досудового розслідування та суду немає достовірних даних про бажання ОСОБА_6 в подальшому ухилятися від органів розслідування та суду, це лише їх припущення, не підтверджені об`єктивними даними. Згідно п.п. «с» п.1 ст.5 Європейської Конвенції основних прав та свобод громадян обов`язковою умовою арешту підозрюваного та гарантією від безпідставного обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою є наявність підтвердженої підозри в скоєнні кримінального правопорушення.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 вимоги клопотання підтримали та вказали, що ОСОБА_6 із своєю родиною є біженцем із Донецька, де були розбомблені його житло і він лишився засобів для життя, в теперішній час проживає в м.Одесі, де родилася донька, працевлаштуватися не може, тому піддався на уговори сторонніх осіб на скоєння даних злочинів, вину в чому визнав повністю та надав органам розслідування відповідні свідчення, які сприяють розслідуванню та доказуванні по справі. Тому запобіжний захід йому можливо змінити на більш м`який, що не може негативно вплинути на хід розслідування по справі.
Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання не підтримав та вказав, що ухвалою слідчого судді Приморського райсуду м.Одеси від 07.06.2016 року щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на підставі вимог ч.3 ст.183 КПК України визначено вірний розмір застави, що було підтверджено ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.06.2016 року. Ризики, які були на момент прийняття рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою на даний час не зникли, тому зміна запобіжного заходу не можлива, тим більше, що він дійсно підозрюється в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину, наявність малолітньої дитини не є підставою для зміни обраного запобіжного заходу, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши вимоги адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали клопотання та вказали на обставини його задоволення, а також заперечення прокурора ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання за наступними обставинами.
Як було встановлено слідчим суддею, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2, 305 ч.3, ст.307 ч.2 КК України, запобіжним заходом щодо якого слідчим суддею Приморського райсуду м.Одеси 07.06.2016 року обрано у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави, згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України в розмірі 413400 гривень. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.06.2016 року в задоволенні апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників було відмовлено і апеляційний суд підтвердив обґрунтування обрання саме такого запобіжного заходу із встановленням суми застави. В теперішній час ризики знаходження ОСОБА_8 на свободі не відпали, іншого сторона захисту суду не довела.
Між тим, згідно вимог ст.178 КПК України суд при вирішенні питання обрання чи зміни запобіжного заходу досліджує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання та родину, якій він може бути єдиним утримувачем, його репутацію, майновий стан, наявність чи відсутність судимостей.
В даному разі слідчий суддя приймає до уваги народження дитини, про яку раніше суди відомостей не мали і наявність малолітньої дитини не бралася до уваги, статус біженця із зони АТО, відсутність нормальних умов для проживання та забезпечення своєї родини. Тому вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасуванню та зміні не підлягає, а лише можливо знизити розмір застави до 100 мінімальних розмірів заробітної платні, що відповідає вимогам ст.183 ч.3 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 194, 201,202, 303-309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 100 мінімальних заробітних плат, що станом на 01.01.2016 року становить 137800 (сто тридцять сім тисяч вісімсот) гривень.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 підтвердити обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, прийняті Приморським райсудом м.Одеси від 07.06.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1