Справа № 190/1776/16-к
Провадження №1-в/190/744/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференціїї клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого

06.05.1999 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 229-6 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі та штрафу в розмірі 170 грн. з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

16.01.2001 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ст. 42 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

15.04.2004 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

05.02.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

03.07.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

24.01.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

22.07.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту;

06.11.2014 року Петрівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

30.01.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі

про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі на підставі ст. 82 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яку відповідно до ст. 82 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , опитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав, посилаючись на те, що він відбуває покарання в П`ятихатській ВК-122 з 26.04.2015 р., стягнень не має, тому вважає, що має право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Представник ПВК № 122 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, клопотання засудженого не підтримує.

Спостережна комісія П`ятихатської районної державної адміністрації про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила.

Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який висловив заперечення проти клопотання, дослідивши матеріали особової справи, наданої адміністрацією установи, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. 82 КК України особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тобто якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що може бути з`ясовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2015 року за ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з 26.04.2015 року відбуває покарання в П`ятихатській ВК-122.

Згідно довідки про стягнення та заохочення засуджений мав 1 стягнення, яке 27.06.2016 року начальником П`ятихатської виправної колонії № 122 від 27.06.2016 року знято за сумлінку поведінку та ставлення до праці.

Згідно характеристики від 14.04.2016 р. ОСОБА_4 характеризується посередньо, працевлаштований днювальним дисциплінарного ізолятору на загальних засадах без оплати праці. До роботи ставиться добре, проявляє розумну ініціативу в роботі. Намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня, дотримується правомірних на ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Згідно витягу з протоколу № 8 від 14.04.2016 р. засідання адміністративної комісії ПВК-122 ОСОБА_4 відмовлено в поданні матеріалів про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, як такому, що не став на шлях виправлення.

Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки за період відбування покарання в установі мав одне стягнення, тому не довів своє виправлення. При цьому під сумлінною поведінкою засудженого суд розуміє не тільки пасивну форму поведінки ОСОБА_4 , яка полягає у стриманні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активну форму його поведінки, однак ці підстави у суді не доведені.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого ОСОБА_4 не можливо застосувати ст. 82 КК України, замінив невідбуту міру покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1