Справа № 409/834/16-к
Провадження № 11-кп/782/128/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 квітня 2016 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком Старобільського районного суду Луганської області від 08 травня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 квітня 2016 року задоволено подання начальника Білокуракинського РВ КВІ, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком Старобільського районного суду Луганської області від 08 травня 2015 року.
В обґрунтування ухвали судом зазначено, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені на нього судом обов`язки, а саме: 03.08.2015 року, 07.12.2015 року та 28.03.2016 року засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до КВІ без поважної причини. 02.03.2016 року засуджений ОСОБА_7 в період іспитового строку скоїв дрібне хуліганство, за що 07.03.2016 року був притягнутий до адміністративної відповідальності Білокуракинським районним судом за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 грн. 06.03.2016 року засуджений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння заподіяв тілесні ушкодження потерпілому, у зв`язку чим щодо ОСОБА_7 було відкрито провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Також суд врахував, що засуджений не працює, задовільно характеризується за місцем проживання.
У апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні клопотання начальника Білокуракинського РВ КВІ. Вказує, що ОСОБА_7 не з`являвся на реєстрацію до КВІ через знаходження на амбулаторному лікуванні, а також у зв`язку з зайнятістю на роботі. Вважає, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки засуджений діяв в рамках самозахисту. Також вказує, що судом було порушено право на захист ОСОБА_7 , оскільки суд не розглянув його клопотання про надання йому захисника.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, представника РВ КВІ, який підтримав своє подання, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно вимогам ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційний вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Як зазначено у п.3 ч.1 ст.409 КПК України, однією з підстав скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
У ст. 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені кримінальним процесуальним законом.
Важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника.
Недотримання цих складових права на захист призводить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у статті 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р.
Відповідно до вимог ст. 345 КПК України, судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їхні права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх. Головуючим у порушення вказаної норми, ці вимоги не були виконані, що підтверджується матеріалами провадження, журналом судового засідання, та технічною фіксацією судового засідання.
Оскільки судове рішення скасовується з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розгляд вказаних у апеляційній скарзі питань, є передчасним, та як такі питання суд вирішує при постановленні судового рішення.
У зв`язку з тим, що запобіжний захід відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції не обирався, він підлягає звільненню з під варти.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 410, 411, 418 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 квітня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбуття покарання, призначеного вироком Старобільського районного суду Луганської області від 08 травня 2015 року скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в суді першій інстанції в іншому складі суду.
Звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду.

СУДДІ:

_________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3