Справа № 755/84/16-к
В И Р О К
іменем України
"13" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 755/84/16-к, кримінальне провадження під час досудового розслідування № 0018015 від 28.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працює, що має неповну середню освіту, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 19.10.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 263 ч. 2 КК України до громадських робіт строком 200 годин (покарання відбув 24 березня 2016 року),

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, перекваліфікованого стороною обвинувачення під час судового розгляду на ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, -
встановив:
Судом визнано доведеним, що 27 листопада 2015 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в кабіні ліфту, розташованого на 8-му поверсі будинку №26 по вул. Березняківський в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив раніше йому не знайому ОСОБА_5 та з метою заволодіння чужим майном притиснув останню до кабіни ліфту та почав примушувати ОСОБА_5 віддати йому мобільний телефон «LD» моделі 335 білого кольору вартістю 900 грн, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_7 був затриманий братом потерпілої коли двері ліфту відчинилися на 8-му поверсі.

Під час досудового розслідування та судового засідання дії ОСОБА_7 було кваліфіковано за ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
На стадії заявлення клопотань та доповнень прокурором було оголошено обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням та кваліфікацією дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України.
Потерпіла ОСОБА_5 , якій було роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, погодились із зміненим обвинуваченням та кваліфікацією дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України не визнав та дав суду показання про те, що 27 листопада 2015 року він повертався додому, перебував у стані алкогольного сп`яніння. В той вечір у нього не було при собі телефона, тому він просто хотів взяти телефон у ОСОБА_5 щоб подзвонити своїй колишній дружині, чому саме в ліфті, та чому в описаний нею спосіб пояснити не зміг, бо як повідомив суду перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також пояснив, що в тому будинку по АДРЕСА_2 , ні він, ні його знайомі (родичі) не проживають.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушння підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 27 листопада 2015 року, коли вона увійшла у ліфт, туди ж вскочив ОСОБА_7 . Коли ліфт розпочав рух, ОСОБА_7 підійшов до неї впритул та сказав віддати телефон, після чого натиснув кнопку стоп, проте вона не працювала та ліфт продовжував рух. ОСОБА_5 злякалась та почала кричати. Коли ліфт зупинився на її поверсі вона його відштовхнула та вибігла з ліфту та забігла в квартиру. Повідомила суду, що він їй тілесних ушкоджень не завдав, а просто поставив руку таким чином, щоб вона не могла вийти з ліфту.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що є братом потерпілої ОСОБА_5 . Так, 27 листопада 2015 року він курив на сходах, коли почув крики, а потім відкрились двері ліфта та звідти вибігла його сестра. Він підбіг до кабіни, коли ОСОБА_9 намагався нажати кнопку вниз та затримав його, на крики вийшли сусіди.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що вийшла з квартири на крики та побачила сусідів, обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілу ОСОБА_5 , яка плакала. Зі слів сусідів дізналась, що ОСОБА_7 хотів забрати телефон.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дав суду аналогічні ОСОБА_10 покази та вказав, що це він викликав поліцію.
Допитана у судовому засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_12 показала суду, що обвинувачений є її колишнім чоловіком, надала йомо позитивну характеристику та зазначила, що випиває він через депресію. Вказала, що однією родиною вони не проживають, проте залишились добрими друзями.
Крім наведених вище доказів, вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушені підтверджується протоколом огляду місця події від 27 листопада 2015 року, сходової площадки під`їзду будинку АДРЕСА_2 в ході якого були оглянуті та вилучені речі, що належать потерпілій ОСОБА_5 , у тому числі її мобільний телефон (а.с. 67-73), які у подальшому визнано речовими доказами та передано потерпілій під зберігальну розписку (а.с. 74-75).

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, правдивими, належними, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі та вірність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, згідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставинами, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 раніше судимий вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року за ст. 263 ч. 2 КК України до 200 годин громадських робіт, згідно довідки начальника Солом`янського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції в м. Києві від 10 червня 2016 року - знятий з обліку Солом`янського РВ КВІ м. Києва 24 березня 2016 року у зв`язку із відбуттям, не працює, офіційно не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально задовільно.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, який належних висновків для себе не зробив і свою поведінку не виправив, на шлях виправлення не став, його відношення до скоєного злочину, ступіню тяжкості вчиненого діяння, думки потерпілої, відсутності тяжких наслідків, обставин та способу скоєного злочину, суд призначає ОСОБА_7 покарання у виді арешту у межах, установлених у санкції ч.1 ст. 186 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, з урахуванням положень ст. 68 КК України.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 фактичний час затримання у порядку ст. 208 КПК України з 27.11.2015 року по 28.11.2015 року, включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді домашнього арешту припинив свою дію.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

ухвалив :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у види шести місяців арешту.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 фактичний час затримання у порядку ст. 208 КПК України з 27.11.2015 року по 28.11.2015 року, включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: сумка жіноча, коричневого кольору, грошові кошти у сумі 1100 грн., мобільний телефон LG D 388, imei 1 НОМЕР_1 з флеш-картою «мікро сд» 2 ГБ та пакет «Лайф» та «Київстар», золота обручка, що передані під зберігальну розписку потерпілій залишити у володінні ОСОБА_5 (а.с. 74-75).
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: