Справа № 404/1961/16-к
Номер провадження 1-кп/404/245/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровоград у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні N 0001932 від 15.02.2016 р. відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодіжне Долинського р-ну Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, середньо-спеціальної освіти, одруженого, громадянина України, раніше судимого 20.05.2016 р. Інгулецьким районним судом м. Кривий Ріг за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, від відбування покарання звільнений згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в період часу з 22-00 год. 01.01.2016 р. до 10-00 год. 02.01.2016 р. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету особистої наживи, шляхом вільного доступу, таємно викрав належну ОСОБА_6 золоту каблучку вартістю 1710-75 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1710-75 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 повторно - 13.02.2016 р. приблизно о 24-00 год.,

перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , керуючись виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно та цілеспрямовано, погрожуючи фізичною розправою потерпілій ОСОБА_6 , забрав у неї мобільний телефон "Нокіа С2-06" вартістю 369-00 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора «МТС», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, та в подальшому шляхом ривку, відкрито викрав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок вартістю 5092-70 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5461-00 грн.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України не визнав, цивільний позов потерпілої також не визнав та пояснив, що він на початку 2016 р. спільно мешкав з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно в лютому 2016 р. ОСОБА_8 запропонувала йому закласти її золотий ланцюжок в ломбад, що він і зробив вночі в один з днів лютого 2016 р., заклавши цей ланцюжок в ломбард на свій паспорт та повернув отримані в ломбарді гроші ОСОБА_6 , через деякий час ОСОБА_8 подала до поліції заяву про те, що він начебто викрав її золоту каблучку, а також пограбував її, відібравши у неї золотий ланцюжок та мобільний телефон, хоча він ні крадіжки, ні грабежу відносно ОСОБА_9 не скоював.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та ст. 186 ч. 2 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, підтверджується наступними належними і допустимим доказами:

показами потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона спільно мешкала з ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 16.11.2015 р. по 13.02.2016 р., при цьому ОСОБА_11 ніде не працював, не мав будь-яких доходів та мешкав за рахунок її коштів, коли на початку січня 2016 р. вона з`ясувала, що з її будинку було викрадена золота каблучка, хоча доступу сторонніх осіб в її житло не було, при цьому ОСОБА_11 повідомив, що йому з цього приводу нічого не відомо, а ввечері 13.02.2016 р. ОСОБА_11 , знаходячись у її житлі за вказаною адресою, почав вимагати від неї гроші, та коли вона йому відмовила, він почав погрожувати їй насильством та розправою, хапав за руки, після чого відкрито викрав її мобільний телефон Нокіа та відкрито викрав, зірвавши з її шиї золотий ланцюжок, після чого втік з будинку, шкода їй не відшкодована.

письмовими доказами:

заявою ОСОБА_6 від 15.02.2016 р. про крадіжку 02.01.2016 р. ОСОБА_10 з її житла за адресою: АДРЕСА_2 золотої каблучки (т. 1, а.п. 4);

заявою ОСОБА_6 від 15.02.2016 р. про відкрите викрадення з погрозою застосування насильства 13.02.2016 р. ОСОБА_10 з її житла за адресою: АДРЕСА_2 золотого ланцюжка та мобільного телефона Нокіа (т. 1, а.п. 14);

інформацією ломбарду «Гроші тут» від 17.02.2016 р., згідно якої 13.02.2016 р. у м. Кіровоград ОСОБА_3 було закладено розірваний золотий ланцюжок (т. 1, а.п. 38);

висновком судово-товарознавчої експертизи N 96 від 10.03.2016 р. про вартість золотої каблучки (т. 1, а.п. 86-88);

висновком судово-товарознавчої експертизи N 97 від 11.03.2016 р. про вартість золотого ланцюжка та мобільного телефона "Нокіа С2-06" (т. 1, а.п. 94-98);

протоколом від 21.03.2016 р. проведення слідчого експеримента, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 показала та пояснила про обставини відкритого викрадення ОСОБА_10 13.02.2016 р. у її житлі м. Кіровоград мобільного телефона та золотого ланцюжка (т. 1, а.п. 108-112),

які, на думку суду, також є належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, та викривають ОСОБА_3 у вчиненні інкримінуємих йому діянь.

Покази ОСОБА_3 , який не визнав своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, суд розцінює як спосіб захисту ним від кримінальної відповідальності, оскільки його покази спростовуються як показами потерпілої, так і письмовими доказами по провадженню, які є належними та допустимими доказами, узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, оскільки, на думку суду, усі умисні, послідовні, цілеспрямовані дії обвинуваченого, а саме: вибір потерпілої, яка є особою слабкої статі, що фактично унеможливлювало її спротив злочинним діям, краджіка її майна, а також відкрите заволодіння майном потерпілої у її присутності з використанням насильства і погроз, поведінка обвинуваченого після скоєння ним активних дій втеча з місця події з майном потерпілої, невжиття заходів з повернення майна потерпілій, або відшкодування його вартості, неповідомлення правоохоронних органів про скоєння злочинів, свідчать про наявність та спрямованість його злочинного умисла на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та на відкрите викрадення чужого майна з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (грабіж).

При визначенні виду і розміру покарання суд враховує ступінь і характер громадської небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до середньої тяжкості злочинів та тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України по провадженню не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 67 КК України по провадженню не встановлено.

При визначенні покарання, приймаючи до уваги обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання, думку державного обвинувача і потерпілої щодо міри покарання, враховуючи, що призначене судом покарання буде сприяти вихованню обвинуваченого та попередить скоєння ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 70 ч. 1 та ст. 70 ч. 4 КК України.

Приймаючи до уваги, що вироком від 20.05.2016 р. Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг ОСОБА_3 був засуджений за скоєння 27.09.2015 р. і 10.10.2015 р. злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, та згідно ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки, а згідно дійсного вироку ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, то вироки суду згідно ст. 70 ч. 4 КК України повинні виконуватися самостійно.

Розв`язуючи заявлений по провадженню потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 7173-00 грн., суд встановив наступне.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що його завдала.

З урахуванням того, що суду позивачем надані достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає можливим позов про стягнення майнової шкоди задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 7173-00 грн.

Процесуальні витрати по провадженню у зв`язку з проведенням судово-товарознавчих експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України у доход держави.

Речових доказів по провадженню не має.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 392 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за дійсним вироком та вироком Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг від 20.05.2016 р. призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК україни вирок Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг від 20.05.2016 р., за яким ОСОБА_3 був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та згідно ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки виконувати самостійно.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з 16 лютого 2016 р. в порядку передбаченому ст. 72 ч. 5 КК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 7173-00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по провадженню у зв`язку з проведенням судово-товарознавчих експертиз у сумі 703-68 грн.

Обраний ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін, з подальшим його утриманням в Кіровоградській установі виконання покараннь N 14.

Матеріали кримінального провадження зберігати при обвинувальному акті.

На вирок суду може бути подана апеляція у судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, що знаходяться під вартою у той же строк через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1