Справа № 738/369/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/391/2016
Категорія - ст. 72 ч. 5 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до районного суду із клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838 - VIII, який вступив в дію 24.12.2015 року, просив зарахувати в строк покарання попереднього ув`язнення з 11.07.2012 року по 03.12.2012 року, з 04.03.2013 року по 30.05.2014 року, з 29.01.2015 року по 27.04.2015 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2016 року ОСОБА_7 , засудженому вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року, зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 04.03.2013 року по 12.03.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення, місцевий суд зазначив, що строк попереднього ув`язнення з 04.03.2013 року по 12.03.2014 року, з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні в іншій частині клопотання, суд зазначив, що попереднє ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою, крім вказаного періоду, зарахувати йому у строк відбування покарання термін тримання в місцях попереднього ув`язнення з 24.07.2012 року по 03.12.2012 року. Зазначив, що йому було необґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки Закон України, яким було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, він має на це право.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності. Строк відбування покарання обчислюється з 04.03.2013 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 березня 2014 року вказаний вирок змінено в частині пом`якшення додаткового покарання, ОСОБА_7 вважається засудженим за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності крім житла, що належить йому на праві спільної власності, де він постійно проживав. В решті вирок залишено без змін.

З протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_7 був затриманий -04.03.2013 року.

Таким чином, на день набрання вироком законної сили строк попереднього ув`язнення (з 04.03.2013 року по 12.03.2014 року), який відбув засуджений, складав -1 рік 9 днів позбавлення волі, що у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, є строком попереднього ув`язнення.

На думку колегії суддів, вказаний період судом першої інстанції обґрунтовано зараховано засудженому у строк відбування покарання.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2012 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 186. ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

Так, ОСОБА_7 даним вироком не був засуджений до реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а тому не має права для застосування до нього вищевказаного Закону.

Попереднє ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року набрав законної сили 13 березня 2014 року.

У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін перебування засудженого ОСОБА_7 в СІЗО м. Києва для участі в касаційному судовому розгляді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4