Провадження № 11-сс/782/242/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_7 від 02 листопада 2016 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розівка Тельманівського району Донецької області, з середньо-технічною освітою, одруженому, який має військове звання солдат, раніше не судимому, мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 296 ч.4, 328 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, тобто на 41 день, з 02.11.2016 року до 17 години 40 хвилин 13.12.2016 року, в межах строку досудового розслідування,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що:

26.02.2016 року на підставі контракту, укладеного із командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рядового запасу ОСОБА_8 призвано на військову службу та, після проходження навчальних зборів, відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 27 квітня 2016 року № 118, його зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу від 01 квітня 2016 року № 153 рядового ОСОБА_8 призначено на посаду механіка - водія розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_2 та, згідно роздавальної відомості від 18 серпня 2016 року, закріплено за ним зброю - автомат АКС - 74, № НОМЕР_3 - 1983 р.в. із набоями до нього.
Проходячи військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , рядовий ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.68 Конституції України, ст.ст.11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, знати посади, військові звання і прізвища своїх прямих начальників до командира з`єднання включно, не допускати вчинення злочинів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки, не вживати алкогольних напоїв.
Незважаючи на це, ОСОБА_8 усупереч вимогам чинного законодавства, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на злочинний шлях.
Так, в період часу з 18 годин 13 вересня 2016 року по 18 годину 14 вересня 2016 року, рядовий ОСОБА_8 перебував у добовому наряді на території базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_2 , розташованої неподалік одного із населених пунктів Новоайдарського району Луганської області.
Під час перебування в добовому наряді, спілкуючись по мобільному телефону із дружиною - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ним та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів, у зв`язку із чим він вирішив того ж дня з`ясувати стосунки з дружиною, в тому числі й із застосуванням фізичної сили.
14 вересня 2016 року, приблизно о 19 годині, тобто після несення служби у добовому наряді, рядовий ОСОБА_8 із закріпленою за ним зброєю - автоматом АКС - 74 № НОМЕР_3 та патронами до вказаної зброї калібру 5,45 мм у кількості 29 шт., без дозволу командування військової частини, залишив базовий табір військової частини, розташований на території Новоайдарського району та попутним транспортом попрямував до місця проживання своєї дружини за адресою: АДРЕСА_1 .
Прибувши до квартири дружини, приблизно о 20 годині 30 хвилин, маючи на меті з`ясування стосунків з нею на ґрунті ревнощів, вимагаючи від ОСОБА_9 віч-на-віч пояснень щодо, як на його думку, негідної її поведінки, ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі людини, тримаючи в руках закріплений за ним автомат, дістав зі свого рюкзака магазин з 29 патронами калібру 5,45 мм, після чого приєднав його до автомату, перевів запобіжник у положення одиночної стрільби та дослав патрон у патронник, тим самим призвівши автомат у бойову готовність. Надалі ОСОБА_8 , погрожуючи застосуванням зброї - автомату АКС - 74 № НОМЕР_3 , зачинив на ключ вхідні двері квартири та силоміць посадив дружину біля вхідних дверей квартири, направивши у її бік автомат, позбавивши таким чином потерпілу ОСОБА_9 , всупереч установленому Конституцією України праву, - права на свободу в частині вільного пересування, чим фактично позбавив її волі. ОСОБА_9 , в свою чергу, усвідомлюючи, що її чоловік, тримає в руках автоматичну зброю, реально сприйнявши погрозу її застосування, не чинила опору. Перебуваючи у приміщенні квартири за вищезазначеною адресою, ОСОБА_8 вимагав від дружини пояснень щодо її, як на його думку, негідної поведінки. Далі, під час сварки, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_9 та, демонструючи споряджену зброю, продовжив з нею словесний конфлікт, при цьому висловлюючись на її адресу грубою нецензурною лайкою, звинувачуючи у подружній зраді, схопив потерпілу за волосся та штовхнув із застосуванням фізичної сили на ліжко, причинивши останній фізичного болю та моральних страждань.
У подальшому, не дивлячись на приїзд працівників правоохоронних органів, які прибули згідно з викликом подруги потерпілої - ОСОБА_10 , та вимагали від ОСОБА_8 припинити протиправні дії, останній, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, відмовляючись відчиняти двері, утримував ОСОБА_9 у вказаній квартирі до моменту її звільнення, а саме до 22 години 30 хвилин 14 вересня 2016 року, позбавивши її права та можливості як вільного пересування квартирою, так і можливості вільно її покинути;
крім того, ОСОБА_8 , 14 вересня 2016 року, близько 20 години 30 хвилин, перебуваючи у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 із малолітньою дитиною, а саме у малогабаритній однокімнатній квартирі, розташованій на четвертому поверсі багатоповерхового житлового будинку (багатоквартирний житловий будинок переобладнаний із гуртожитку), де в більшості мешкають молоді родини з малолітніми дітьми та особи похилого віку, діючи з хуліганських спонукань, умисно та протиправно, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих загальновизнаних правил поведінки і моральності, прагненні протиставити себе іншим громадянам, діючи з особливою зухвалістю, яка супроводжувалась заподіянням фізичного болю, тримаючи в руках закріплений за ним автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , дістав зі свого рюкзака магазин з 29 патронами калібру 5,45 мм, після чого приєднав магазин до автомату, перевів запобіжник у положення одиночної стрільби та дослав патрон у патронник, тим самим призвівши автомат у бойову готовність, після чого погрожуючи застосуванням спорядженого автомату, висунув вимогу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась в гостях у ОСОБА_9 за вказаною вище адресою, негайно покинути мешкання його дружини. Після того, як ОСОБА_10 , під загрозою застосування вогнепальної зброї покинула вказане приміщення, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_9 та, демонструючи зброю, вступив з нею у словесний конфлікт, при цьому голосно висловлюючись на її адресу грубою нецензурною лайкою, звинувачуючи у подружній зраді, схопив потерпілу за волосся та штовхнув її із застосуванням фізичної сили на ліжко, завдавши останній фізичного болю та моральних страждань.
Продовжуючи реалізувати злочинний намір, ОСОБА_8 наблизився до ОСОБА_9 та долонею правої руки наніс один удар по обличчю, при цьому знов завдавши потерпілій фізичного болю. Не відмовляючись від свого злочинного наміру, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, погрожуючи застосуванням спорядженої вогнепальної зброї, висунув вимогу ОСОБА_9 сісти на стілець спиною до вхідних дверей квартири, при цьому продовжуючи голосно висловлюватися грубою нецензурною лайкою. У цей час ОСОБА_10 , бажаючи припинити злочинні дії ОСОБА_8 , та, переймаючись долею ОСОБА_9 , викликала працівників правоохоронних органів для припинення правопорушення.
Прибувши за декілька хвилин на місце події працівники правоохоронних органів через зачинені вхідні двері вказаного житлового приміщення намагалися заспокоїти ОСОБА_8 , запропонували йому відчинити двері, однак останній ігноруючи законні вимоги правоохоронців здійснив один постріл з автомату АКС -74 у вхідні дерев`яні двері помешкання квартири, тим самим грубо порушивши громадський порядок та спокій мешканців будинку у вечірній час.
Особлива зухвалість при здійсненні хуліганства ОСОБА_8 виразилась у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, в зухвалій поведінці, в якій украй різко проявилась зневага до громадського порядку, що супроводжувалася застосуванням вогнепальної зброї, яку ОСОБА_8 без відповідного дозволу виніс із території розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ;
разом із цим, ОСОБА_8 , 14 вересня 2016 року, в період часу з 20 години 30 хвилин до 22 години 30 хвилин, перебуваючи у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 із малолітньою дитиною, діючи умисно та протиправно, тримаючи в руках закріплений за ним автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , дістав зі свого рюкзака магазин з 29 патронами калібру 5,45мм, після чого приєднав магазин до автомату, перевів запобіжник у положення одиночної стрільби та дослав патрон у патронник, тим самим призвівши автомат у бойову готовність, після чого погрожуючи застосуванням спорядженого автомату, наблизився до своєї дружини ОСОБА_9 та демонструючи зброю розпочав з нею словесний конфлікт, при цьому почав на підвішених тонах кричати на адресу потерпілої грубою нецензурною лайкою, звинувачуючи у подружній зраді.
Надалі, не відмовляючись від свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне позбавлення волі людини із застосуванням вогнепальної зброї та на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням вогнепальної зброї, висунув вимогу потерпілій ОСОБА_9 сісти на стілець спиною до вхідних дверей квартири, при цьому продовжуючи голосно висловлюватися грубою нецензурною лайкою на її адресу.
У цей час ОСОБА_10 , бажаючи припинити злочинні дії ОСОБА_8 , та, переймаючись долею ОСОБА_9 , викликала працівників правоохоронних органів для припинення правопорушення.
На лінію «102» саll-centra Національної поліції України виклик від ОСОБА_10 надійшов о 20 годині 33 хвилини, після чого на місце події було направлено екіпаж патрульної поліції «Факт-110» Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у складі поліцейського взводу №1 роти №4 сержанта поліції ОСОБА_11 , поліцейського взводу №1 роти №4 рядового поліції ОСОБА_12 , а також двох співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанта ОСОБА_13 та солдата ОСОБА_14 , які разом з екіпажем патрульної поліції в цей час патрулювали м.Сєвєродонецьк з метою охорони громадської безпеки.
Прибувши за декілька хвилин на місце події, вищевказані працівники правоохоронних органів через зачинені вхідні двері вказаного житлового приміщення намагалися заспокоїти ОСОБА_8 та запропонували йому відчинити двері. В цей час ОСОБА_8 , ігноруючи законні вимоги правоохоронців, маючи злочинний умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності правоохоронних органів, підрив їх авторитету, а також фізичної та психічної недоторканності працівників правоохоронних органів, почав висловлювати на адресу останніх словесні погрози вбивством в разі, якщо хто-небудь з них зайде до приміщення квартири, або буде намагатись захопити квартиру штурмом.
Надалі вищевказані працівники правоохоронних органів доповіли про вказану подію до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області та викликали підмогу.
За декілька хвилин на місце події також прибули співробітники слідчо-оперативної групи Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області в складі слідчого слідчого відділу капітана поліції ОСОБА_15 , старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції капітана поліції ОСОБА_16 , а також помічника відповідального від керівництва Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_17 , які, в свою чергу, також намагалися поспілкуватися та заспокоїти ОСОБА_8 .
Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи ігнорувати законні вимоги правоохоронців, демонструючи уявну перевагу перед правоохоронцями, потерпілою ОСОБА_9 та мешканцями будинку, прагнучи перешкодити виконання працівниками правоохоронних органів своїх службових обов`язків, маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на вбивство працівників правоохоронних органів, достеменно знаючи, що його дії можуть призвести до настання тяжких наслідків у вигляді смерті працівників правоохоронних органів та бажаючи настання таких наслідків, здійснив один постріл з автомату АКС-74 у вхідні одинарні дерев`яні двері помешкання квартири, за якими у загальному коридорі знаходилися працівники правоохоронних органів, а саме капітан поліції ОСОБА_17 , сержант поліції ОСОБА_11 , рядовий поліції ОСОБА_12 , сержант ОСОБА_13 та солдат ОСОБА_14 , однак свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки працівники правоохоронних органів в момент пострілу знаходилися з боку від вхідних дверей помешкання, тобто вжили заходів особистої безпеки.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п.1-3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, а також те, що ОСОБА_8 проживав у м.Донецьк, а тому може виїхати на тимчасово окуповану частину території Донецької та Луганської областей. Зазначені ризики на даний час не зменшилися.
Строк тримання під вартою ОСОБА_8 спливає 13.11.2016 року, проте до вказаного часу завершити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не можливо у зв`язку з необхідністю проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи та слідчих дій вказаних у клопотанні.
Враховуючи вік, стан здоров`я та сімейний стан ОСОБА_8 , а також те, що до суду не надано підтвердження щодо неможливості тримання підозрюваного під вартою, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважав за необхідне задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 02.11.2016 року, оскільки вважає її незаконною та необгрунтованою, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_8 має постійне місце мешкання в м.Сєвєродонецьк, раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, має постійне джерело доходів.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_8 в залі суду дав пояснення про те, що наміру переховуватись від слідства та суду не має, постійно мешкає за адресою своєї реєстрації зі своєю дружиною.
В ухвалі слідчий суддя послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, однак, вказані ризики не підтверджені матеріалами, які додані до клопотання та є надуманими.
Крім того, згідно п.п.5, 6 ч.1 ст.184 КПК України, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно містити посеред іншого: викладення обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов до висновку про наявність одного чи декількох ризиків, вказаних в його клопотанні, та посилання на матеріали, які підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості попередження ризику чи ризиків, вказаних в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак ні слідчим, ні прокурором не додано до клопотання про продовження запобіжного заходу та не надано під час судового засідання документального підтвердження про відсутність у ОСОБА_8 джерела доходів, а також не наведено жодного доводу про те, що ОСОБА_8 має можливість чи намір вчинити нове кримінальне правопорушення. Сама по собі тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнанні його винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, а повинна розглядатися з іншими обставинами в сукупності. Таким чином, наявність обставин, які на думку слідчого судді, вказують на ризики, передбачені ст.177 КПК України, побудовані на припущеннях, що є грубим порушенням ст.62 Конституції України.
Згідно Рішення Європейського суду з прав людини в справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд повторює, що п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою.
Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі №30671/04 «Клітин проти України» від 23 лютого 2012 року вказує на те, що підстави тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
Ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні погодженому з прокурором не навели наявність ризиків для продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Під час судового засідання прокурор жодним чином не зміг довести, що іншій запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 чи протидіяти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечив проти продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою, посилаючись на те, що ухилятися від слідчого, прокурора та суду не збирається та бажає сприяти скорішому розкриттю та розслідуванню вчиненого правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 вересня 2016 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Строк дії ухвали до 13 листопада 2016 року (а.с. 27-28).

В клопотанні від 02.11.2016 року старший слідчий-криміналіст СВ ГУНП в Луганській області ОСОБА_18 просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до трьох місяців, тобто до 13 грудня 2016 року.

Ухвалою від 02.11.2016 року слідчий суддя ОСОБА_7 клопотання слідчого задовольнив, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, але з урахуванням ухвали слідчого судді від 16.09.2016 року помилково обчислив строк тримання під вартою з 02.11.2016 року та зазначив «тобто на 41 день».

Відповідно до ч.1 та 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя безпідставно вказав «до 17 години 40 хвилин», оскільки строк тримання під вартою обчислюється в днях.

Таким чином, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неправильно застосував норми кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Згідно з ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У клопотанні про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий вказав, що завершити досудове розслідування по даному кримінальному провадженні у двомісячний термін не виявляється можливим у зв`язку з тим, що поведінка підозрюваного ОСОБА_8 під час вчинення суспільно небезпечного діяння була неадекватною, 10.10.2016 року постановою слідчого, з метою визначення його психічного стану, у кримінальному провадженні було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Сватівської обласної психіатричної лікарні Луганської обласної ради.
Згідно висновку експерта №184 від 12.10.2016 року, «визначити психічний стан ОСОБА_8 в амбулаторних умовах та надати відповіді на запитання постанови не надається можливим, оскільки він потребує тривалого спостереження, проведення стосовно нього стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи».
У зв`язку з викладеним, враховуючи необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження підозрюваного ОСОБА_8 з метою визначення його психічного стану, по кримінальному провадженню 27.10.2016 року було призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Бехтерева, 1.
Висновок стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи має істотне значення, оскільки ним встановлюються обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст.91 КПК України).
Крім того, за результатами призначеної експертизи може виникнути необхідність у проведенні додаткових слідчих дій з учасниками провадження.
Для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи та отримання висновку експерта, а також проведення необхідних слідчих дій з учасниками кримінального провадження, знадобиться термін не менше двох місяців з моменту подання цього клопотання.
Вищевказана експертиза призначена 27.10.2016 року, але у зв`язку з великим об`ємом та складністю, її висновок очікуються не раніше кінця грудня 2016 року та від дій слідчого не залежить.
01.11.2016 року заступником військового прокурора Луганського гарнізону сил антитерористичної операції за клопотанням слідчого продовжено строк досудового розслідування по зазначеному кримінальному провадженню до трьох місяців, у зв`язку з чим у клопотанні і ставиться питання про продовження строків тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою до 13 грудня 2016 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження не може бути завершено до 13.11.2016 року, оскільки необхідно виконати вказані слідчі дії, виконання яких потребує додаткового часу, який перевищує встановлений процесуальний строк.

Враховуючи, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 296 ч.4, 348 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться відповідно до категорії середньої тяжкості, тяжких та особливо тяжких злочинів та наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.09.2016 року, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які на даний час не зменшилися, оскільки ОСОБА_8 після вчинення вказаних кримінальних правопорушень продовжує проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 , у зв`язку з чим перебування його на території військової частини може негативно вплинути на інших військовослужбовців ЗС України можливих свідків; за підозрюваним закріплена вогнепальна зброя, а тому він може вчинити інші дії, спрямовані на знищення, спотворення чи приховування будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перебуваючи на волі, з метою ухилення від слідства та суду, ОСОБА_8 , який проживав у м.Донецьк, може виїхати на тимчасово окуповану частину території Донецької та Луганської областей, у зв`язку з чим у правоохоронних органів України не буде можливості його затримати та, як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені зазначених кримінальних правопорушень, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити виконання покладених процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 13.12.2016 року підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 є безпідставними.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Скасувати ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_7 від 02 листопада 2016 року, якою ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, тобто на 41 день, з 02.11.2016 року до 17 години 40 хвилин 13.12.2016 року, в межах строку досудового розслідування.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого-криміналіста СВ ГУНП в Луганській області ОСОБА_18 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.

Строк дії ухвали по 13.12.2016 року включно.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: