Справа № 128/3148/16-к
УХВАЛА
23 вересня 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

адвокатів: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000194 від 18.02.2016 року, який надійшов 05.09.2016 року з Вінницької місцевої прокуратури щодо вчинення кримінального правопорушення, рішення про призначення підготовчого судового засідання по якому було ухвалено 06.09.2016 року, відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження, а саме: прокурор, захисник підозрюваного та підозрюваний не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження, враховуючи, що підстав для прийняття рішень згідно п.п. 1 4 ч.3 ст. 314 КПК України не вбачається.
Захисник підозрюваного та підозрюваний звернулися до суду з клопотанням щодо зміни міри запобіжного заходу на передачу на поруки, клопотання мотивують тим, що підозрюваний визнає вину повністю, не буде переховуватися від органів суду, не буде незаконно впливати на потерпілого та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також просить врахувати, що ОСОБА_4 є учасником АТО, має постійне місце проживання та має на утриманні малолітню дитину, яка потребує стороннього догляду.
Потерпілий заявив клопотання щодо об`єднання в одне провадження кримінальних проваджень відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст. 125 КК України, ОСОБА_9 за ст. 122 КК України з даним кримінальним провадженням, проти зміни запобіжного заходу заперечив. Також просить після вирішення клопотань, щодо міри запобіжного заходу та об`єднання оголосити перерву в судовому засіданні для подання цивільного позову.
Прокурор проти зміни запобіжного заходу та об`єднання кримінальних проваджень заперечила. При цьому вважає, що ризики , що стали підставою для встановлення міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли, та просить врахувати, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, та ОСОБА_4 може впливати на потерпілого, свідків чиї покази здобуті на досудовому слідстві не можуть покладені в підставу судового рішення. Також, просить врахувати, що ОСОБА_4 оголошувався в розшук та уникав явки на слідчі дії.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк по якому закінчується 30.09.2016 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою терміном на 60 діб та призначенні справи до судового розгляду.

Дане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 довгий час переховувався від органів досудового розслідування, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, був оголошений в розшук не повідомивши орган досудового слідства про місце свого перебування, може перебуваючи на волі незаконно впливати на потерпілого та свідків, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано за рішенням суду від 31.07.2016 року, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , та клопотання сторони захисту сторони захисту підозрюваного, щодо зміни запобіжного заходу підозрюваному, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , віднесений відповідно до ст.12 КК України, до тяжкого злочину, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - від 5 до 8 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання, впливати на потерпілого та свідків, які підлягають виклику до суду, уникати явки до суду, та може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також, суд враховує, що на стадії досудового слідства ОСОБА_4 оголошувався в розшук, не повідомив правоохоронні органи про його мобілізацію, та був затриманий 30.07.2016 року, відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 від 30.07.2016 року, тому враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин передбачений санкцією ст. 121 ч. 1 КК України, відсутність соціально стримуючих факторів, суд дійшов до висновку, щодо неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, - не встановлено.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.2 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи ту обставину, що на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження лише призначається, суд заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_4 строком до 2 місяців.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177,183,199, а також вищевказані обставини, суд вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Щодо клопотання про об`єднання кримінальних проваджень, відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ст. 125 КК України, ОСОБА_9 за ст. 122 КК України з кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України, що окремий розгляд кримінальних проваджень, не перешкоджає в розгляді справ та встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінальних правопорушень, тому в задоволені клопотання про об`єднання кримінальних проваджень слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314, 315, 331 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника щодо зміни запобіжного заходу відмовити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на термін до 2 місяців до 22 листопада 2016 року включно.

В задоволені клопотання потерпілого ОСОБА_5 щодо об`єднань кримінальних проваджень відмовити.
Оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні до 12 жовтня 2016 року до 16.00 год.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження не пізніше, ніж за п`ять днів до початку судового розгляду.
Копію ухвали направити для виконання начальнику УВП№1 м. Вінниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: