Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/567/16-к
Провадження № 1-кп/475/63/16
Провадження слідчих органів № 2016 15 021 0000304
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2016смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 , ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

адвоката: ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Вербка Монастирського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта: неповна середня-8 класів, працює по найму, не одружений, має на утриманні сина 1997р.н., раніше судимого: 14.09.1993р. Одеським обласним судом за ч. 4 ст. 117 КК України (в ред. 1960р.) до 8 років позбавлення волі; 19.03.2002р. Комінтернівським райсудом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 26.04.2002 р. Комінтернівським райсудом Одеської області за ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 25.01.2008 р. Комінтернівським райсудом Одеської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки; 22.04.2008 р. Комінтернівським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 20.02.2013 р. Комінтернівським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 19.02.2016 р. по відбуттю строку покарання, проживає по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 125 ч.1, 186 ч 2, 187 ч.1 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт.Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня спеціальна, інвалід 3 групи, не працюючого, раніше судимого: 23.04.2014р.Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, ухвалою від 16.07.2014року Комінтернівського районного суду Одесьої області звільнений по амністію; 21.09.2015р.Доманівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, проживаючого по АДРЕСА_2 , в АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2016р. близько 16.30 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , знаходилися на території Доманівської ЦРЛ, поблизу хірургічного відділення, за адресою смт. Доманівка Миколаївської області вул. Пирогова, 6, де вживали алкогольні напої. В ході розпивання спиртних напоїв ОСОБА_11 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ліг біля вказаних осіб відпочивати.

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що в правій кишені штанів ОСОБА_11 знаходиться мобільний телефон «Самсунг GT- C3011», в якому знаходилася сім карта мобільного оператору «Київстар» та флеш карта мікро-сіді об`ємом 2 Гб, фотоапарат фірми «Nikon Coolpix S3000» вирішив таємно заволодіти вказаним майном.

Скориставшись тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли по своїм потребам, а ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , заснув, ОСОБА_4 , виконуючи свій злочинний намір, будучи впевнений, що його дії носять таємний характер та переслідуючи корисливий мотив, просунув руку до кишені штанів ОСОБА_11 з якої вийняв мобільний телефон «Самсунг GT- C3011», в з сім карта мобільного оператору «Київстар» та флеш карта мікро-сіді об`ємом 2 Гб вартістю 459 грн, фотоапарат фірми «Nikon Coolpix S3000» вартістю 765 грн.

Таким чином ОСОБА_4 таємно заволодів належним майном ОСОБА_11 та розпорядився ними на власний розсуд.

В результаті скоєного злочину ОСОБА_11 було завдано матеріального збитку на загальну суму 1224 грн.

Cвоїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна , вчинене повторно.

Крім того 27.06.2016 близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходився на території домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_10 . Знаходячись в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 почав агресивно розмовляти з ОСОБА_10 , яка зробила йому зауваження.

На грунті виниклих неприязних відносин ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, схопивши руками за волосся ОСОБА_10 , повалив її на землю, після чого почав наносити їй удари ногами по тулубу, при цьому спричинивши останній легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 434 від 01.07.2016 року у ОСОБА_10 виявлено подряпини обличчя, подряпина та синець тулуба. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися в строк указаний освідуваною від дії тупого (их) твердого (их) предмета (ів) та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В той же день, 27.06.2016 близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 знаходилися в смт. Доманівка Миколаївської області, де вживали алкогольні напої. Однак після сварки з господарем будинку ОСОБА_11 та бійки ОСОБА_4 з потерпілою ОСОБА_10 , вони всі залишили територію домоволодіння ОСОБА_12 , який залишився в будинку сам.

В цей час ОСОБА_4 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння вирішив повернутися на територію домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , де вони на передодні з власником вживали алкогольні напої, та викрасти належні останньому речі, які він перед цим бачив у зазначеному будинку. При цьому про свої наміри ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 не повідомив і ОСОБА_5 залишився надворі перед вказаним домоволодінням.

Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , реалізуючи злочинний намір, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, зайшов до вищевказаного будинку..

Знаходячись в середині будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_4 здійснив крадіжку мобільного телефону «Нокіа Е66» вартістю 400 грн., мобільного телефону «Motorola «Райзер V3і» вартістю 640 грн, картридеру фірми «Smаrtbuy» вартістю 190 грн, універсального зарядного пристрою фірми «Multi- charger» вартістю174 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг чорного кольору вартістю 80 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг» сірого кольору вартістю 44 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Нокіа» вартістю 68 грн, DVD- програвача фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо і відео дротами до нього вартістю 400 грн, пульту дистанційного керування до телевізору фірми Sharp вартістю 121 грн, чоловічої сумки з синтетичного матеріалу чорного кольору вартістю 140 грн, туалетної води фірми «Бостон» ємкістю 100 мл вартістю 58 грн, чоловічого поясу з логотипом «FCB» вартістю 150 грн, навушників чорного кольору фірми Axtel вартістю 192 грн, навушників чорного кольору фірми S-music вартістю 54 грн, металевої попільничку у вигляді змії-кобри вартістю 200 грн, 8 виделок з нержавіючої сталі загальною вартістю 84 грн, та грошових кошів у сумі 45 грн.

Взявши вказані речі ОСОБА_4 виніс їх за межі домоволодіння ОСОБА_11 , та поніс спільно з ОСОБА_5 викрадене до місця мешкання останнього, де він перебував в гостях, маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.

В результаті крадіжки ОСОБА_11 було завдано матеріального збитку на загальну суму 3040 грн.

Згідно висновку товарознавчої експертизи по визначенню залишкової вартості майна від 05.07.2016року вартість мобільного телефону Нокіа Е66 400грн., мобільного телефону «Motorola «Райзер V3і» вартістю 640 грн, картридеру фірми «Smаrtbuy» вартістю 190 грн, універсального зарядного пристрою фірми «Multi- charger» вартістю174 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг чорного кольору вартістю 80 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг» сірого кольору вартістю 44 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Нокіа» вартістю 68 грн, DVD- програвача фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо і відео дротами до нього вартістю 400 грн, пульту дистанційного керування до телевізору фірми Sharp вартістю 121 грн, чоловічої сумки з синтетичного матеріалу чорного кольору вартістю 140 грн, туалетної води фірми «Бостон» ємкістю 100 мл вартістю 58 грн, чоловічого поясу з логотипом «FCB» вартістю 150 грн, навушників чорного кольору фірми Axtel вартістю 192 грн, навушників чорного кольору фірми S-music 54 грн, металевої попільничку у вигляді змії-кобри 200 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно .

Крім того, 27.06.2016 близько 23 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи повз відділення «Приватбанку», яке розташоване по вул. Зеленій, 68, в смт. Доманівка Миколаївської області, побачив у ОСОБА_8 , яка рухалася по вул. Свободи в напрямку кільця та в її руках побачив мобільний телефон.

У ОСОБА_4 відразу виник умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном, після чого він почав йти позаду ОСОБА_8 .

Знаходячись неподалік магазину «Вікторія», який розташований по вул. Свободи в смт. Доманівка Миколаївської області, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та застосовуючи фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілої, наніс їй два удари кулаком по обличчю, а саме в область нижньої щелепи, від яких вона впала на дорожнє асфальтне покриття.

У цей же час ОСОБА_4 вихопив з рук потерпілої, мобільний телефон «МІ» ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора «МТС» з номером « НОМЕР_3 » та карткою мобільного оператору «Київстар» з номером « НОМЕР_4 » та зник з місця події, маючи реальну змогу розпорядитися зазначеним майном на власний розсуд.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 425 від 30.06.2016 встановлено, що у ОСОБА_8 виявлено перелом кута нижньої щелепи з ліва, перелом основи нижньої щелепи з права, подряпини правої гомілки, припухлість (забій) нижньої щелепи з права. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний освідуваною від дії тупого (их) твердого (их) предмета (тів)та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали за собою тривалий розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження для падіння з висоти власного зросту не характерні.

Згідно висновку експерта №482-М від 19.07.2016року у ОСОБА_8 виявлено потрійний перелом нижньої щелепи, подряпини правої гомілки, припухлість(забій) нижньої щелепи з права. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний освідуваною від дії тупого (их) твердого (их) предмета (тів)та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали за собою тривалий розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

У результаті скоєного кримінального правопорушення, ОСОБА_8 завдано матеріальних збитків на загальну суму 1540 грн.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчинених злочинах визнав частково, а саме: у вчинені злочинів, передбачених ст..ст.125ч1,187ч1, 185ч2 КК України повністю, стосовно ст..186ч2 КК України, вважає, що крадіжку вчинив таємно та суду пояснив, що перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 в с.Лідіївка, Доманівського району, він разом із ОСОБА_5 , його співмешканкою ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_10 , поїхали в смт.Доманівка, Миколаївської області 27.06.2016р. Знаходячись в смт.Доманівка, вони познайомилися із потерпілим ОСОБА_11 , який запропонував разом вжити спиртні напої, на що всі погодилися. Спиртні напої вони вживали на території районної лікарні біля хірургічного відділення. Скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння заснули, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відійшли по своїм потребам, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 вчинив крадіжку з кишені штанів ОСОБА_11 мобільного телефону із сім картою та флеш картою, та фотоапарату фірми Nikon. Про викрадення майна у потерпілого ОСОБА_11 він розповів ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , коли вони покинули територію лікарні .

Розбудивши ОСОБА_11 , вони всі разом пішли до потерпілого додому, де продовжили вживати спиртні напої. Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_11 , між ним та ОСОБА_7 виникла сварка із-за дитини, яку ОСОБА_7 взяла із собою.

Обвинувачений ОСОБА_4 зробив зауваження ОСОБА_10 стосовно того, що вона не дивиться за дитиною, на що остання обурилася і між ними виникла сварка. В ході сварки, обвинувачений схопив потерпілу за волосся та штовхнув, від чого вона впала на землю. Потім він декілька разів її вдарив по тулубу.

Після зазначеної сварки, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_14 пішли з території домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 та ОСОБА_15 залишилися там.

Через деякий час, вони вирішили повернутися до домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 . Зайшовши на подвір`я ОСОБА_11 , вони побачили, що двері будинку відкриті. Так, як вони вже були в гостях у потерпілого і разом з ним вживали в будинку спиртні напої, ОСОБА_4 зайшов в будинок, а ОСОБА_16 сказав, щоб він його чекав на подвір`ї. Зайшовши в будинок, обвинувачений побачив, що ОСОБА_11 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, спить. Скориставшись тим, що потерпілий спить, ОСОБА_17 здійснив крадіжку речей, перелічених в обвинувальному акті, які склав в пакет та виніс з будинку. ОСОБА_5 він не повідомив про вчинену крадіжку.

Знаходячись в смт.Доманівка, в центрі селища, обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи біля відділення Приватбанку, помітив потерпілу ОСОБА_8 , яка розмовляла по мобільному телефону. Побачивши мобільний телефон, у обвинуваченого виник умисел на його крадіжку. Він пішов слідком за потерпілою, яка йшла в напрямок автовокзалу. Коли ОСОБА_17 наблизився до потерпілої, він двічі вдарив її кулаком в обличчя, від чого вона впала і упустила мобільний телефон на дорогу. Обвинувачений підняв телефон і пішов з місця події.

В с.Лідіївку, вони разом із ОСОБА_14 поверталися пішки. Коли пришли до будинку в с.Лідіївка, ОСОБА_17 розповів ОСОБА_18 , що вчинив крадіжку речей у потерпілого ОСОБА_19 і показав викрадені речі. Через хвилин 10, в будинок зайшли працівники поліції і їх затримали.

Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його винність у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч1 ст.125, ч 2 ст.185, ч 1 ст.187 КК України повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами. З кваліфікацією, обраною органом досудового розслідування по епізоду вчинення крадіжки мобільного телефону та фотоапарату у потерпілого ОСОБА_11 на території районної лікарні за ч 2 ст.186 КК України, суд не погоджується, так як вона не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що дійсно 27.06.2016р. вона разом із ОСОБА_20 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 поїхала в смт.Доманівка, щоб купити продукти харчування. Знаходячись в селищі Доманівка, вони познайомилися з ОСОБА_21 , який запропонував випити, на що всі погодилися. Спиртні напої вони розпивали на території районної лікарні біля хірургічного відділення. В ході розпивання спиртних напоїв, вони з ОСОБА_15 кілька разів відлучалися по своїм потребам. Відійшовши в сторону по своїм потребам, вона бачила, як ОСОБА_17 витягнув із кишені ОСОБА_22 , який спав, мобільний телефон та фотоапарат. Повернувшись, вона сказала ОСОБА_23 , щоб він віддав потерпілому викрадені речі. Коли ОСОБА_24 прокинувся, вони всі разом пішли до нього додому, де продовжили вживати спиртні напої. Знаходячись на подвір`ї у ОСОБА_19 , між нею та ОСОБА_20 виникла сварка із-за дитини, яку вона взяла із собою. В ході сварки, ОСОБА_17 схопив її за волосся та штовхнув на землю. Потім декілька разів вдарив її ногою по тулубу, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Після даної сварки, ОСОБА_24 вигнав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із подвір`я і вони пішли, куди їй було невідомо.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 27.06.2016р. у вечірній час, вона поверталася додому. По дорозі вона розмовляла по мобільному телефону. Неподалік від магазину «Вікторія» в смт.Доманівка, її наздогнав якийсь чоловік, вдарив її кілька разів кулаком в обличчя, від чого вона впала і упустила телефон на дорогу. Чоловік підняв мобільний телефон і з місця події зник. Від ударів вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Цей чоловік є обвинуваченим ОСОБА_20 .

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення судового виклику. Прокурор повідомив, що потерпілий ОСОБА_11 знаходиться за межами області.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що дійсно 27.06.2016р. вона разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 поїхали в смт.Доманівка за покупками. В смт. Доманівка вони познайомилися із ОСОБА_21 , який запропонував випити, на що всі погодилися. Спиртні напої вони розпивали на території районної лікарні. В процесі розпивання спиртних напоїв, вони із ОСОБА_7 кілька разів відлучалися по своїм потребам. Коли вони пішли з території лікарні, ОСОБА_17 показав мобільний телефон і сказав, що викрав його у ОСОБА_25 . Згодом вони всі разом пішли до ОСОБА_19 додому в гості, де вживали там спиртні напої. Знаходячись на подвір`ї у ОСОБА_19 між ОСОБА_7 та ОСОБА_20 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_17 штовхнув ОСОБА_7 на землю і декілька разів вдарив ногою по тулубу. Господар будинку вигнав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з подвір`я і вони пішли. Через деякий час, вона разом із ОСОБА_7 поїхали додому в с.Лідіївка. Вночі, до будинку в с.Лідіївка, повернулися ОСОБА_26 із ОСОБА_20 та принесли якісь речі. ОСОБА_17 сказав, що це речі його сестри. Через короткий проміжок часу, а саме хвилин 10-15, до будинку зайшли працівники поліції та затримали ОСОБА_5 і ОСОБА_27 . На другий день ОСОБА_26 повернувся додому, та видав речі які вони принесли із ОСОБА_20 працівникам поліції. При цьому ОСОБА_26 говорив, що він не знав звідки у ОСОБА_4 пакет із речами. В с.Лідіївка вона разом із співмешканцем ОСОБА_14 проживали тимчасово на квартирі у знайомого ОСОБА_28 .. ОСОБА_17 перебував у них в гостях, ночував кілька днів.

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що він був запрошений працівниками поліції в якості понятого до будинку ОСОБА_28 в с.Лідіївка. В будинку були присутні ОСОБА_15 та ОСОБА_26 , які проживали в цьому будинку на квартирі. В ході огляду в будинку були виявлені викрадені речі, які ОСОБА_26 видав добровільно. При цьому ОСОБА_26 нічого не говорив. Хто викрав дані речі свідку невідомо.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що він був присутній в якості понятого при вилучені викрадених речей із будинку ОСОБА_28 ,в с.Лідіївка, Доманівського району. При цьому були присутні ОСОБА_15 та ОСОБА_26 . Спочатку вилучили мобільний телефон, а потім через кілька годин його знову запросили в будинок і вилучили інші речі. Речі виносив ОСОБА_26 із будинку, складав на капот машини, а потерпілий ОСОБА_24 показував які речі належать йому. ОСОБА_26 говорив, що він не викрадав цих речей.

Окрім цього, винність ОСОБА_4 у вчинених злочинах також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

за обвинуваченням за ч 1 ст.187 КК України:

протоколом огляду місця події від 28.06.2016р. із схемою та фотозображеннями, якими зафіксовано місце вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_8 з метою викрадення мобільного телефону;

довідкою приватного підприємця, згідно якої вартість мобільного телефону «МІ» складає 1500 грн.;

випискою із журналу амбулаторного прийому Доманівської ЦРЛ, відповідно до якої ОСОБА_8 звернулася за медичною допомогою 28.06.2016р. о 01.45 год.;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.06.2016р., згідно якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу на фотознімку, яка вчинила відносно неї злочин;

висновком судово-медичної експертизи № 425 від 30.06.2016р., - згідно якого у ОСОБА_8 виявлені: перелом кута нижньої щелепи зліва, перелом основи нижньої щелепи справа , подряпини правої гомілки, припухлість(забій) нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в строк зазначений освідуємою від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії середньої тяжкості, як такі що викликали за собою тривалий розлад здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту виникнути не могли;

висновком судово-медичної експертизи № 482-М від 19.07.2016р., згідно якого у ОСОБА_8 виявлені: потрійний перелом нижньої щелепи, подряпини правої гомілки, припухлість (забій) нижньої щелепи справа. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк зазначений в постанові від дії тупого твердого предмету та відносяться до категорії середньої тяжкості, як такі що викликали за собою тривалий розлад здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту виникнути не могли;

протоколом огляду місця події від 28.06.2016р. із фотозображеннями, з якого вбачається, що в ході огляду, розпочатого о 3.00год.в домоволодінні ОСОБА_28 в с.Лідївка, Доманівського району за участю понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Мі» із сім картою;

протоколом проведення слідчого експерименту від 28.06.2016р., за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_4 розповів та показав на місці, як він вчинив злочин відносно потерпілої ОСОБА_8 ;

за обвинуваченням за ч 1 ст.125 КК України:

висновком судово-медичної експертизи № 434 від 01.07.2016р., згідно якого у ОСОБА_10 виявлені подряпини обличчя, подряпини та крововилив тулуба. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в строк зазначений освідуємою від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли;

протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2016р. із фотозображеннями, за участю ОСОБА_10 , яка на місці розповіла і показала, як ОСОБА_4 вчинив відносно неї злочин;

протоколом проведення слідчого експерименту від 07.07.2016р. із фотозображеннями, за участю ОСОБА_11 , який розповів та показав на місці обставини щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_20 ;

за обвинуваченням за ч2 ст.185 КК України:

заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу викрадених у ОСОБА_11 речей ;

протоколом огляду від 30.06.2016р. із фотозображеннями, виданих добровільно речей , на території домоволодіння в с.Лідіївка, Доманівського району, , викрадених із будинку ОСОБА_11 та із його кишені штанів;

довідкою приватного підприємця про вартість виделок;

- висновком товарознавчої експертизи по визначенню залишкової вартості майна від 05.07.2016р., згідно якого вартість мобільного телефону Нокіа Е66 складає 400грн., мобільного телефону «Motorola «Райзер V3і» вартістю 640 грн, картридеру фірми «Smаrtbuy» вартістю 190 грн, універсального зарядного пристрою фірми «Multi- charger» вартістю174 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг чорного кольору вартістю 80 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг» сірого кольору вартістю 44 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Нокіа» вартістю 68 грн, DVD- програвача фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо і відео дротами до нього вартістю 400 грн, пульту дистанційного керування до телевізору фірми Sharp вартістю 121 грн, чоловічої сумки з синтетичного матеріалу чорного кольору вартістю 140 грн, туалетної води фірми «Бостон» ємкістю 100 мл вартістю 58 грн, чоловічого поясу з логотипом «FCB» вартістю 150 грн, навушників чорного кольору фірми Axtel вартістю 192 грн, навушників чорного кольору фірми S-music 54 грн, металевої попільничку у вигляді змії-кобри 200 грн.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч 1 ст.125КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 ; за ст..185ч2 КК України як таємне викрадення чужого майна з будинку потерпілого ОСОБА_33 , вчинене повторно; за ст..187 ч1 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений відносно потерпілої ОСОБА_8 - доведена повністю і кваліфікація дій обрана правильно, з чим погоджується і обвинувачений ОСОБА_4 .

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відносно відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_11 на території лікарні, суд дійшов висновку, що вона не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що викрадаючи мобільний телефон і фотоапарат із кишені ОСОБА_11 на території районної лікарні, коли потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спав, він був впевнений, що за його діями ніхто не спостерігає. Обвинувачений ОСОБА_5 в момент викрадення теж спав, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в цей час відійшли за своїми потребами.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив ствердження ОСОБА_4 , що в момент крадіжки він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спав.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила, що вони разом із ОСОБА_7 неодноразово відлучалися за своїми потребами і вона не бачила крадіжку мобільного телефону із кишені ОСОБА_25 .

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні стверджувала, що вони разом із ОСОБА_15 дійсно кілька разів відлучалися за своїми потребами, але вона бачила на відстані, як ОСОБА_4 викрав із кишені у ОСОБА_19 мобільний телефон і фотоапарат. Повернувшись вона сказала ОСОБА_23 , щоб він повернув викрадене потерпілому.

Визначаючи кваліфікацію дій обвинуваченого, суд враховує, що грабіж- це відкрите викрадення чужого майна. Викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності власника майна або особи, у відані чи під охороною якої перебуває майно, і винний усвідомлює, що ці особи розуміють сутність його злочинних дій.

В ході судового розгляду встановлено, що умисел обвинуваченого був направлений на таємне викрадення чужого майна , злочин ним був вчинений в момент коли потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спав, інші особи, які приймали участь у розпиванні алкогольних напоїв , а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_15 відлучилися за своїми потребами, а обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння теж спав, скориставшись влучним моментом обвинувачений вчинив закінчений злочин, будучи впевненим , що за його діями ніхто не спостерігає , маючи реальну можливість розпорядитися викраденим. Потерпіла ОСОБА_7 повідомила обвинуваченого про те, що вона бачила момент крадіжки вже після закінчення злочину.

Крім того, відносно потерпілої ОСОБА_7 був вчинений злочин саме обвинуваченим ОСОБА_4 , передбачений ст..125 ч1 КК України, тому у суда виникає сумнів в об`єктивності та упередженості потерпілої щодо обвинуваченого. Інших очевидців даного злочину органом досудового розслідування не встановлено.

Згідно ст..62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч 1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно з положеннями ч 3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У даному випадку суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, пред`явленої за ч 2 ст.186 КК України на ч 2 ст.185 КК України, оскільки зміна правової кваліфікації покращує становище обвинуваченого ОСОБА_4 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за викрадення телефону у ОСОБА_11 підлягає кримінальній відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що «27.06.2016р. о 22 год. він разом із ОСОБА_4 знаходилися в смт.Доманівка, Миколаївської області, де вживали алкогольні напої. Після сварки з господарем будинку ОСОБА_11 та бійки ОСОБА_4 з потерпілою ОСОБА_10 , вони всі залишили територію домоволодіння ОСОБА_11 та останній залишився в будинку сам.

ОСОБА_4 вирішив повернутися на територію домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване по АДРЕСА_4 , де вони на передодні з власником вживали алкогольні напої, та викрасти належні останньому речі, які перед цим бачив у зазначеному будинку. Про свої наміри ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 не повідомив та ОСОБА_5 залишився надворі перед вказаним домоволодінням.

Знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_11 , реалізуючи злочинний намір, розуміючи протиправний характер своїх дій та переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 зайшов до вищевказаного будинку та всередині здійснив крадіжку мобільного телефону «Нокіа Е66» вартістю 400 грн., мобільного телефону «Motorola «Райзер V3і» вартістю 640 грн, картридеру фірми «Smаrtbuy» вартістю 190 грн, універсального зарядного пристрою фірми «Multi- charger» вартістю174 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг чорного кольору вартістю 80 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг» сірого кольору вартістю 44 грн, зарядного пристрою до телефону фірми «Нокіа» вартістю 68 грн, DVD- програвача фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо і відео дротами до нього вартістю 400 грн, пульту дистанційного керування до телевізору фірми Sharp вартістю 121 грн, чоловічої сумки з синтетичного матеріалу чорного кольору вартістю 140 грн, туалетної води фірми «Бостон» ємкістю 100 мл вартістю 58 грн, чоловічого поясу з логотипом «FCB» вартістю 150 грн, навушників чорного кольору фірми Axtel вартістю 192 грн, навушників чорного кольору фірми S-music вартістю 54 грн, металевої попільничку у вигляді змії-кобри вартістю 200 грн, 8 виделок з нержавіючої сталі загальною вартістю 84 грн, та грошових кошів у сумі 45 грн.

Взявши вказані речі ОСОБА_4 виніс їх за межі домоволодіння ОСОБА_11 та поніс спільно з ОСОБА_5 викрадене до місця мешкання останнього, маючи можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_11 було завдано матеріального збитку на загальну суму 3040 грн.

Прийшовши до місця мешкання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що вказані вище речі він викрав у ОСОБА_11 та запропонував зберігати указані речі в будинку ОСОБА_5 , на що останній погодився та вони розклали указані речі по різних місцях будинку.

Указані речі пізніше, а саме 30.06.2016р. були видані ОСОБА_5 добровільно у ході огляду, який проводився працівниками поліції на території його домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст..198 КК України як заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо здобутого злочинним шляхом».

Зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду з огляду на наступне.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні, який свої інтереси захищав самостійно без правової допомоги адвоката, вину свою визнав, але виходячи із його пояснень, суд оцінює його покази як невизнання вини у пред`явленому обвинувачені.

Так, ОСОБА_5 суду показав, що дійсно 27.06.2016р. разом із ОСОБА_20 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 вони поїхали в смт.Доманівка за покупками. В смт.Доманівка вони познайомилися із ОСОБА_11 , який запропонував випити, на що всі погодилися. Знаходячись на території районної лікарні вони всі разом вживали спиртні напої, від чого ОСОБА_26 там же задрімав. Коли прокинувся, вони всі разом пішли до ОСОБА_19 до дому, де продовжили вживати алкогольні напої. На подвір`ї у ОСОБА_19 виникла сварка між ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , в ході якої ОСОБА_17 декілька разів вдарив потерпілу. Після сварки ОСОБА_26 та ОСОБА_17 пішли з домоволодіння ОСОБА_19 в центр селища. Через деякий час вони вирішили повернутися до ОСОБА_25 . Зайшовши на подвір`я до потерпілого, вони нікого не зустріли. ОСОБА_17 залишив ОСОБА_5 на подвір`ї, а сам зайшов в будинок, пояснюючи, що подивиться, куди подівся господар. Через деякий час ОСОБА_17 вийшов із будинку з пакетом і вони пішли в с.Лідіївка, Доманівського району пішки. Що було в пакеті , ОСОБА_17 сказав що розповість пізніше. Коли вони прийшли до будинку в с.Лідіївка Доманівського району, в якому ОСОБА_26 разом із співмешканкою ОСОБА_15 тимчасово проживали, а ОСОБА_17 у них гостював, ОСОБА_17 висипав речі з пакета на підлогу та повідомив, що викрав їх у ОСОБА_25 . Викрадені речі вони поклали у шафу і через хвилин 10 в будинок зайшли працівники поліції. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_20 відразу затримали та доставили до відділу поліції. Коли ОСОБА_5 відпустили додому, з ним приїхали працівники поліції і він викрадені ОСОБА_20 речі видав добровільно.

Аналогічні пояснення дав в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , який підтвердив, що про вчинену крадіжку речей із будинку ОСОБА_25 . ОСОБА_26 не знав. Коли вони прийшли в с.Лідіївка до будинку, в якому гостювали, ОСОБА_17 показав речі які викрав у ОСОБА_25 . Через хвилин 10 до будинку зайшли працівники поліції і їх відразу затримали. В зазначеному будинку ОСОБА_17 перебував в гостях у ОСОБА_5 , там ночував напередодні і повернувся в будинок, щоб знову ночувати.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що в зазначеному будинку, вона тимчасово проживала із співмешканцем ОСОБА_14 на квартирі у знайомого ОСОБА_28 , який на той час був відсутній. ОСОБА_17 приїхав до них в гості на кілька днів. Він у них ночував одну ніч і збирався далі гостювати. В ніч на 28.06.2016р., ОСОБА_26 повернувся додому разом із ОСОБА_20 пізно вночі. Після того, як вони зайшли до будинку, через хвилин 10-15 в будинок зайшли працівники поліції і затримали ОСОБА_5 та ОСОБА_27 .

Згідно протоколу огляду місця події від 28.06.2016р. із фотозображеннями, вбачається, що домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_5 належить на праві власності ОСОБА_34 , про що свідчить його письмова заява про надання дозволу на огляд зазначеного домоволодіння.

Виходячи із диспозиції ст..198 КК України, з об`єктивної сторони злочин полягає у заздалегідь не обіцяних діях з майном, завідомо здобутим злочинним шляхом у формі: придбання, отримання, зберігання, збуту.

Під зберіганням майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, слід розуміти біль-менш тривале володіння майном, у процесі якого винна особа зберігає контроль над ним. Воно може знаходитись при ньому, у його оселі, транспортному засобі чи у будь-якому іншому відомому винній особі місці.

Вказаний злочин може бути вчинений лише умисно, тобто особа має усвідомлювати, що вона зберігає майно, завідомо здобуте злочинним шляхом.

Аналізуючи покази обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 судом встановлено, що обидва тимчасово перебували в будинку, що належить на праві власності ОСОБА_35 . Повернувшись до будинку вночі, ОСОБА_4 приніс із собою викрадені речі , показав їх ОСОБА_5 і залишив в будинку, в якому залишався і сам. ОСОБА_17 пояснив, що він прийшов ночувати в зазначеному будинку, так як іншого житла в Доманівському районі не мав.

Таким чином, ОСОБА_17 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 продовжував володіти майном, завідомо здобутим злочинним шляхом, мав над ним контроль , який нікому не передавав, так як не збирався йти з будинку.

ОСОБА_26 в свою чергу, проживав в зазначеному будинку разом із співмешканкою на правах орендаря. ОСОБА_4 він прийняв на ночівлю в будинку разом із речами, які він приніс.

Доказів, щодо прийняття ОСОБА_5 майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, у володіння та отримання над ним контролю, стороною обвинувачення не надано.

Той факт, що ОСОБА_4 приніс викрадені речі в будинок, в якому проживає ОСОБА_26 разом із співмешканкою, не є доказом зберігання ОСОБА_14 майна, завідомо здобутого злочинним шляхом, тобто викраденого ОСОБА_20 , оскільки з володіння останнього та його контролю над ним майно не вибувало.

Відповідно до ч 1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст..91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ст..62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Показання ОСОБА_5 у ході судового розгляду є послідовними, узгоджуються з показаннями ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_15 , обвинуваченням не спростовані, а тому у суду відсутні підстави сумніватися в їх правдивості.

Посилання прокурора на добровільну видачу ОСОБА_5 викраденого майна з будинку, як доказ його зберігання, є неспроможними, оскільки не підтверджує умисне зберігання такого майна, а лише свідчить про його видачу.

Крім того, на відсутність умислу у ОСОБА_5 на зберігання такого майна, так і самого зберігання вказують пояснення обвинувачених, свідка ОСОБА_15 , згідно яких від принесення в будинок викраденого майна до затримання обвинувачених працівниками поліції минуло 10-15 хв., що було підтверджене прокурором у судовому засіданні.

Дослідивши докази, надані обвинуваченням на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх переконливості, в сукупності з іншими доказами, дослідженими у ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що прокурором не доведене поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 за ст..198 КК України слід виправдати на підставі п.3 ч 1 ст.373 КПК України, за відсутністю в його діях складу злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику особи винної у вчинені злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, після звільнення з місця позбавлення волі на шлях виправлення не став, в короткий проміжок часу знову вчинив тяжкий злочин, вину свою визнав повністю та щиро кається у вчиненому, характеризується з посередньої сторони, потерпілі не наполягають на його суворому покаранні, збитки потерпілим відшкодовані шляхом повернення викрадених речей, а тому враховуючи наведені обставини у їх сукупності, суд приходить висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Таке покарання на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, тому запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній- тримання під вартою.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст..100 ч 9 КПК України.

Керуючись ст..ст. 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст..198 КК України та виправдати на підставі п.3ч1 ст.373 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст.125, ч 2 ст.185, ч 1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді:

За ч 1 ст.125 КК України- у виді 100 годин громадських робіт;

За ч 2 ст.185 КК України- у виді 3 років позбавлення волі;

За ч 1 ст.187 КК України- у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст..70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередню-тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили , зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 28.06.2016р., тобто з моменту затримання, до набрання вироком законної сили, відповідно ч5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у виді:

мобільного телефону «МІ» з карткою мобільного оператора МТС та карткою мобільного оператора Київстар, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 повернути потерпілій;

мобільного телефону «Нокіа Е66» без задньої кришки, мобільного телефону «Motorola «Райзер V3і» , фотоапарату фірми «NIKON Coolpix S3000, картридеру

фірми «Smаrtbuy» , універсального зарядного пристрою фірми «Multi- charger» ,

зарядного пристрою до телефону фірми «Самсунг» чорного кольору , зарядного

пристрою до телефону фірми «Самсунг» сірого кольору , зарядного пристрою до телефону фірми «Нокіа» , DVD- програвача фірми Philips DVP5102KX/51 з аудіо і відео дротами до нього, пульту дистанційного керування до телевізору фірми Sharp,

чоловічої сумки з синтетичного матеріалу чорного кольору , туалетної води фірми «Бостон» ємкістю 100 мл , чоловічого поясу з логотипом «FCB» , навушників чорного кольору фірми Axtel , навушників чорного кольору фірми S-music ,

металевої попільничку у вигляді змії-кобри , 8 виделок з нержавіючої сталі та грошових кошів у сумі 25 грн., які передані на зберігання ОСОБА_11 повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Роз`яснити виправданому ОСОБА_5 право на поновлення в його правах, обмежених під час кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1