Справа № 273/553/16-к
Провадження № 1-кп/273/68/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000139 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Першоконстантинівка Чаплинського району Херсонської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, освіта базова загальна середня, неодруженої, невійськовозобов`язаної, раніше судимої 26.04.2012 року Баранівським районним судом за ч. 2 ст. 164 КК України до 200 годин громадських робіт, 26.12.2012 року Баранівським районним судом за ч. 2 ст. 389 КК України на 3 місяці арешту. На підставі ст..ст. 71, 72 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за вироком цього ж суду від 26.04.2012 року 3 місяці 15 днів арешту -

за ч. 2 ст. 164 КК України

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 27.09.2012 року, позбавлена батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язана сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 на окремий особистий рахунок дитини, відкритий ВДВС України за місцем виконання рішення у ПАТ «Державний ощадний банк України в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.09.2012 року і до повноліття сина ОСОБА_6 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ухвалою Баранівського районного суду від 03.12.2012 року стягувача по рішенню суду замінено на стягувача ОСОБА_7 . ОСОБА_4 , будучи засудженою за вказані злочини, на шлях виправлення не стала, в період з 01.09.2013 року по 01.04.2016 року злісно ухиляється від сплати аліментів, ніде не працює, з метою сприяння у працевлаштуванні в районний центр зайнятості не зверталася, на обліку в управлінні ПФУ не перебуває, матеріальну допомогу сину не надає, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в сумі 6141,90 грн., а загальна заборгованість становить 15852,60 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисних протиправних дій, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою раніше судимою за злочин, передбачений ч. 1 ст.164 КК України та дані дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст.164 КК України визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу предявленого їй обвинувачення показала, що дійсно з вересня 2012 року рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З моменту винесення судом рішення і до даного часу не сплачувала жодного разу аліменти на утримання сина, які були присуджені в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку чи доходу, але не манше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки не мав суттєвих доходів, а себе забезпечує незначними заробітками. Просила суворо не карати, вказуючи, що працевлаштується на роботу та погасить заборгованість по сплаті аліментів, вподальшому їх сплачуватиме.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст.349 КПК України, зясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50,60 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченій, суд відносить щире каяття.

Поряд з цим, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що вона негативно характеризується по місцю проживання, інформацію про стан її здоров`я, яка не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не зверталася, являється працездатною, повністю відбула покарання за попереднім вироком, а також думку потерпілої ОСОБА_7 , яка щодо обрання міри покарання покладається на розсуд суду та не наполягає на суворому покаранні.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 , покарання, в межах санкції частини статті, за якою вона засуджується у виді громадських робіт.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 371,373,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити їй покарання у виді 220 (двісті двадцять ) годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бараніський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1