УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , участь якого забезпечення шляхом відеконференцзв`язку з Суворовським районним судом м. Одеса, слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга гр. ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ СБ України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що 01.11.2016 у результаті проведеного у рамках кримінального провадження № 220 160 000 000 003 45 обшуку за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання заявника слідчим ГСУ СБ України ОСОБА_5 вилучені особисті речі ОСОБА_3 - планшетний комп`ютер, ноутбук, два флеш-накопичувачі, два мобільні телефони, грошові кошти у сумі 802 дол. США., а також 200 дол. США, які заявнику не належали.

З моменту вилучення та по день звернення до суду зі скаргою вищевказані предмети безпідставно, на думку заявника, утримуються слідчим, оскільки останній з клопотанням про накладення арешту на них до слідчого судді не звертався. Враховуючи, що прямого дозволу на вилучення зазначених предметів та грошових коштів ухвала слідчого судді про обшук не містить, вказане є тимчасово вилученим майном, тому підлягає поверненню особі, у якої було вилучене.

У зв`язку з цим, заявник просив слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб ГСУ СБ України повернути ОСОБА_3 вищеназвані предмети та грошові кошти.

Крім того, заявник просив врахувати, що слідчий ОСОБА_5 не мав повноважень на проведення обшуку з огляду на те, що не був зазначений у відповідній ухвалі слідчого судді.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 наполягав на поверненні майна з підстав, які ним зазначені у скарзі.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку містить пряму вказівку на можливість відшукання та вилучення предметів, родові ознаки яких збігаються з родовими ознаками вилученого майна.

На теперішній час вилучена комп`ютерна техніка направлена для проведення відповідної експертизи, яка на даний час триває.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.10.2016 (справа №761/35573/16-к, провадження 1-кс/761/21733/2016) у кримінальному провадженні № 220 160 000 000 003 45 за ознаками ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 328, ч. 3 ст. 368 КК Українинадано дозвіл на проведення обшуку у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Метою вказаної слідчої дії визначено відшукання та вилучення, з-поміж інших предметів та документів, мобільних телефонів, ноутбуків, планшетних комп`ютерів, на яких знаходиться інформація про факти планування вчинення злочину, узгодження спільних дій, переписка щодо порядку та узгодженості протиправних дій, спрямованих на вчинення злочину; коштів, здобутих злочинним шляхом, а також здобутих як винагорода за підготовку та вчинення вказаного злочину.

Згідно з протоколом від 01.11.2016, обшук проведений на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді, саме у вказаній квартирі, вилучені ті предмети та грошові кошти, повернути які вимагає заявник.

Співставлення судового рішення про дозвіл на проведення обшуку з вимогами скарги свідчить, що перелік предметів, на поверненні яких наполягає ОСОБА_3 , має родові ознаки фактично вилучених речей, тобто під контроль слідчого перейшли матеріальні об`єкти, дозвіл на вилучення яких передбачався ухвалою слідчого судді від 11.10.2016.

Отже, на переконання слідчого судді, вилучені предмети є такими, про які прямо зазначено в ухвалі про обшук.

Наведене свідчить, що вилучене слідчим майно не має статусу тимчасово вилученого, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК, тобто не зобов`язують слідчого протягом 48 годин вирішувати його подальшу долю шляхом ініціювання накладення на нього арешту.

Таким чином, відсутня процесуальна норма, яка б зобов`язувала слідчого приймати рішення про повернення вилученого його володільцю.

Надаючи оцінку доводам скарги щодо відсутності у слідчого ОСОБА_5 повноважень на проведення обшуку, слідчий суддя відмічає, що дана обставина не впливає на висновок про відсутність підстав для повернення заявнику вилученого майна.

Сукупність наведеного свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1