Справа № 139/257/16-к
У Х В А Л А
(про вирішення клопотання про недопустимість доказів)
06 травня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказів, -
ВСТАНОВИВ:
06 травня 2016 року розпочато розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викраденні в ніч з 03 на 04 березня 2016 року зі складу по АДРЕСА_1 чужого майна, зокрема, 126 кілограмів зерна ячменю, що належить потерпілій ОСОБА_3 .
Обвинувачений на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання та відповідати на запитання.
В судовому засіданні допитано потерпілу ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7 .
Перед допитом свідка обвинувачення ОСОБА_8 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в порядку ст. 47 КПК України завила клопотання про визнання недопустимими доказів, зокрема, показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Клопотання мотивовано наступним:
Вказані свідки були запрошені працівниками поліції 04.03.2016 року до домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_4 в якості понятих. У їх присутності було проведено огляд домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 на підставі його розписки та вилучено три мішки з зерном ячменю. В подальшому зазначені особи були допитані в якості свідків та підтвердили ті обставини, які їм стали відомі під час огляду. Однак, під час проведення огляду мало місце порушення права ОСОБА_4 на захист, адже йому не було роз`яснено право не давати пояснень та не відповідати під час огляду на запитання з приводу тих обставин, які стали підставою для підозри, а в подальшому і для обвинувачення. Крім того, огляд житла чи іншого володіння особи є процесуальною дією та у відповідності до вимог ч. 2 ст. 237 КПК України здійснюється за правилами передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, тобто, не інакше як на підставі ухвали слідчого судді. В матеріалах кримінального провадження така ухвала відсутня. За таких обставин вважає, що суд на підставі частин 1та 2 ст. 87 КПК України зобов`язаний визнати недопустимими ці (показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) докази, і на підставі ч. 2 ст. 89 КПК України не досліджувати їх в судовому засіданні.
Прокурор заявив, що огляд домоволодіння ОСОБА_4 було проведено на підставі ч. 1 ст. 233 КПК України на підставі його письмової добровільної згоди. Вважає, що сторона захисту передчасно заявила таке клопотання, оскільки суд на даному етапі не має можливості перевірити допустимість доказів.
Потерпіла висловила думку, що свідок має бути допитаною в цьому судовому засіданні.
Заслухавши клопотання сторони захисту і заперечення проти нього сторони обвинувачення, суд приходить до наступного висновку:
Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним кодексом.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України). Лише у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч. 2 ст. 89 КПК України).
Положення ч. 3 ст. 17 КПК України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, свідчать, що відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, а це, відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України, тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочато. Зазначене правило застосовується також щодо доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав і свобод людини (ст. 87 КПК України) за умови підтвердження сторонами кримінального провадження їх очевидної недопустимості. В іншому випадку суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Граматичне значення слова «очевидність»: ясність, зрозумілість, безспірність, безсумнівність.
Оскільки сторона захисту обґрунтовує визнання показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 недопустимим через порушення процедури огляду домоволодіння особи, але судом на даному етапі не досліджувалися такі докази, а тому суд не має можливості надати їм оцінку та зробити висновок про їх безспірність чи недопустимість, суд приходить до висновку про передчасність клопотання сторони захисту.
Керуючись ст.ст. 84, 86, 87, 89, 350 КПК України, суд
Захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 відмовити в задоволенні клопотання про визнання недопустимими доказами показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Суддя: ____________