Справа № 333/1371/16-к
Справа №333/1371/16-к
Провадження №1-кс/333/218/16
УХВАЛА

Іменем України
21 березня 2015 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , слідчого Комунарського відділення поліції Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000101 і додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працюючого, не є депутатом, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21.03.2016 року слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000101 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 07.01.2016 року, приблизно о 04-00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на задньому сидінні легкового автомобіля «Volkswagen Tiguan», чорного кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який був припаркований на стоянці для автотранспорту навпроти супермаркету «АТБ» по вул.Чумаченка, буд.34 в м.Запоріжжі. У цей момент у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 переліз з заднього сидіння на місце водія, на якому в той момент знаходився ОСОБА_8 і, сівши останньому на коліна, змусив його залишити місце водія, після чого, знаходячись за кермом, за допомогою ключа, що знаходився у замку запалення, завів двигун і направився у бік будинку АДРЕСА_2 . Однак, не справившись з керуванням, ОСОБА_6 на вказаному автомобілі вчинив зіткнення з деревом біля зазначеного будинку, спричинивши при цьому своїми умисними діями ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 254377,51 гривень, що в 259 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і складає велику матеріальну шкоду.
Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, яке завдало великої матеріальної шкоди.

12.01.2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Однак, останній за викликом слідчого не з`являвся, у зв`язку із чим 25.02.2016 року постановою слідчого був оголошений у розшук. 20.01.2016 року було змінено раніше повідомлену підозру за ч.1 ст.289 КК України на ч.3 ст.289 КК України, повідомлення про що ОСОБА_6 отримав 21.03.2016 року.
У зв`язку із викладеним, слідство прийшло до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, останньому необхідно обрати як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України, що відноситься згідно зі ст.12 КК України до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої; зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_6 у скоєнні вищезазначеного злочину, що підтверджується протоколом огляду місця події, показами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження. Таким чином, враховуючи те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 активно перешкоджатиме встановленню істини по справі, що не дозволить виконати прийняті відносно нього процесуальні рішення, а також, приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, тому орган досудового розслідування просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_6 , після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 Кримінального процесуального кодексу України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляв адвокат ОСОБА_5 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 і його захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд відмовити прокурору у задоволенні його клопотання, посилаючись на відсутність підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, перераховані ч.1 ст. 177 КПК України, а також просили застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, документи, надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 07.01.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.3 ст.289 КК України (кримінальне провадження №0000101).

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження і долучено розпис ОСОБА_6 про вручення йому 21.03.2016 року о 15-00 годині копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний з`явився до слідчого судді о 18-10 годині, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.
Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний у порядку ст.209 КПК України не затримувався.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. На підставі ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).
Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується, зокрема, протоколами огляду місця події, протоколом допиту підозрюваного, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, звітом експерта-автотоварознавця по визначенню вартості матеріальної шкоди №01/01 від 20.01.2016 року.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працює, проживає разом з бабусею і дідусем, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Згідно з ч.1 ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 раніше не судимий, підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. На момент розгляду клопотання про взяття під варту належних і допустимих доказів про те, що, перебуваючи на волі ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав якимось чином кримінальному провадженню, а також про те, що останнього було повідомлено про підозру у вчинені іншого злочину, слідчому судді прокурором та слідчим надано не було. Окрім постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук, інших даних, як то корінців повісток-повідомлень, письмових зобов`язань явки до слідчого, щоб підтверджували належне повідомлення-виклики підозрюваного до слідчого суду надано не було.
Таким чином, оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існує декілька ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема його вік і те, що він має місце постійного проживання, обставини скоєння кримінального правопорушення, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з матеріалів клопотання не вбачається, у зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя вважає, що запобіганню будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям підозрюваного на вимогу слідчого, прокурора, суду можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 183, 184, 194, 198 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого Комунарського відділення поліції Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000101 відмовити повністю.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 21.05.2016 року включно, без застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1. Прибувати до слідчого Комунарського відділення поліції Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 або іншого слідчого, який проводить досудове розслідування даного кримінального правопорушення, прокурора чи суду за першою вимогою.

2. Не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Виконання ухвали доручити співробітникам Комунарського відділення поліції Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1