ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/133/16-к
№пр. 1-кп/384/22/2016
06 квітня 2016 року смт. Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за таких обставин.
В грудні 2015 року ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, керуючись корисливими мотивами та з метою особистої наживи, зайшов до неогородженого домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , де з вікон будинку демонтував та здійснив крадіжку п`яти відрізків металевих кутників довжиною 1 метр, вартістю 28 грн. 35 коп. за кожен. Після цього ОСОБА_5 викраденим розпорядився на свій власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 збитків, які згідно з висновком експерта №137 від 25.02.2016 року складають 141 грн. 75 коп..
Крім того, в кінці січня 2016 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, керуючись корисливими мотивами та з метою особистої наживи, зайшов до неогородженого домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого по АДРЕСА_1 , де з прибудови погребу демонтував та здійснив крадіжку металевої подвійної рами виготовленої з металевих кутників розміром 1м.х2м., вартістю 340 грн. 20 коп.. Після цього ОСОБА_5 викраденим розпорядився на свій власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 збитків, які згідно з висновком експерта №137 від 25.02.2016 року складають 340 грн. 20 коп..
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та показав суду, що в грудні 2015 року у домоволодінні потерпілої в с. Залізничне, з вікон будинку демонтував та викрав п`ять відрізків металевих кутників, які здав на металобрухт, за що отримав 40 грн. 00 коп. та купив продукти харчування. Крім того, в січні 2016 року знову зайшов на неогороджену територію домоволодіння потерпілої, де з погребу демонтував та викрав металеву раму, яку здав на металобрухт та отримав 80 грн. 00 коп., за які купив продукти харчування. Щиро кається у скоєному, просить вибачення у потерпілої та просить не позбавляти його волі.
Обвинуваченому ОСОБА_5 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_5 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочинів, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, доведена повністю, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України та за ч.2 ст.185 КК України.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Відповідно до ст.12 КК України, вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_5 є повне визнання вини та щире каяття.
У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
ОСОБА_5 за місцем проживання згідно з довідкою характеристикою від 24 лютого 2016 року № 301, виданою Йосипівською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області характеризується посередньо (а.п.46 Т.1).
Відповідно до довідки Вільшанської ЦРЛ, обвинувачений ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває (а.с. 45 Т.1).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я, який вчинив умисні, закінчені злочини, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, офіційно не займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога - психіатра не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття у скоєному злочині, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи позицію потерпілої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України та покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_5 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3 ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відшкодовані під час досудового розслідування.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді. Суддя ОСОБА_1