АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1710/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №643/3790/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_8 , прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 Харківської області на вирок Московського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч.2 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженка м.Омськ Російської Федерації, громадянка України, українка, з середньою освітою, не
працююча, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судима, -
засуджена за ч.2 ст.125 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.
Вирішено питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 .
Вироком встановлено, що 29 лютого 2016 року, близько 18 години 00 хвилин, навпроти 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник конфлікт на ґрунті неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_7 , знаходячись навпроти ОСОБА_10 на відстані близько 1 метру, долонею правої руки нанесла удар по лівій частині обличчя ОСОБА_10 , після чого з правої зовнішньої кишені своєї куртки дістала молоток, ОСОБА_8 вставши перед ОСОБА_7 намагався відібрати молоток, обхопивши за тулуб ОСОБА_7 двома руками з метою заспокоїти. Проте ОСОБА_7 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , будучи розлюченою на нього, спочатку подряпала ОСОБА_8 обличчя в області правого ока, після чого діючи умисно та протиправно, вкусила ОСОБА_8 за 4-й палець правої кисті скрізь шкіряну рукавичку, одягнену на нього.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді вкушеної рани 4-го пальця правої кисті з повним відривом, бугристої дистальної фаланги та різаної рани на обличчі. Вкушена рана 4-го пальця правої кисті виникла від дії тупих предметів з окремо пошкоджуючою поверхнею та вираженим ребром, а різана рана на обличчі виникла від дії гострого предмета, який має ріжучі властивості. По ступеню тяжкості вкушена рана з повним відривом дистальної фаланги відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я за ознакою стійкої втрати працездатності не менше 10% (5%).

В апеляційних скаргах:

-потерпілий ОСОБА_8 просить вирок скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення його прав - не роз`яснення в судовому засіданні прав та обов`язків потерпілого, оскільки він страждає на погіршення зору та слуху і не мав можливості ознайомитися із пам`яткою про права та обов`язки, не роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України. Крім того, вважає, що у вироку не зазначено яким предметом завдана різана рана на обличчі та необґрунтовано визнано доказом - висновок експерта;

-прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог ч.3 ст.349 КПК України, прав обвинуваченого та потерпілого , направити справу на новий судовий розгляд.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні оспорювала фактичні обставини справи, судом належним чином їй не були роз`яснені положення ч.3 ст.349 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого, думку прокурора, які підтримали свої апеляційні скарги, обвинувачену, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги потерпілого та прокурора підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції при розгляді справи допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що тягне за собою скасування вироку.

Судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , в частині визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, відбувся в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до положень цього закону, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно вироку, обвинувачена в судовому засіданні вину визнала в повному обсязі та пояснила обставини, як вказано у вироку, проти заявленого потерпілим цивільного позову не заперечує, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи.

Разом з цим, із технічного звукозапису судового засідання вбачається, що під час допиту обвинувачена ОСОБА_7 зазначила, що спричинила тілесні ушкодження потерпілому через те, що захищала себе та не могла іншим чином захистити себе від протиправних дій потерпілого.

В судовому засіданні апеляційного суду Харківської області обвинувачена ОСОБА_7 оспорювала фактичні обставини справи, вказав, що вона захищалася від дій потерпілого, спричиняти тілесні ушкодження потерпілому вона не хотіла.

Наступне свідчить про те, що обвинувачена оспорює фактичні обставини справи, але суд першої інстанції не прийняв це до уваги і ухвалив рішення про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Також, із технічного звукозапису судового засідання вбачається, що під час судового розгляду даної справи не була з`ясована думка потерпілого ОСОБА_8 про доцільність дослідження доказів щодо фактичних обставин справи та не з`ясовано, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, йому не були роз`яснені положення ч.3 ст.349 КПК України.

За відсутності неналежного з`ясування позиції обвинуваченої та потерпілого щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд безпідставно розглянув справу в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, чим порушив право обвинуваченої на захист.

Поновити ці права обвинуваченої під час апеляційного розгляду неможливо.

За таких обставин, слід дійти до висновку, що судом першої інстанції було порушено вимоги процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.412 КПК України, вирок підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Згідно із вимогами ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому колегія суддів не дає оцінки іншим доводам апеляційної скарги прокурора та потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 25 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді: