Ухвала
іменем україни

28 листопада 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва,

встановив:

У касаційній скарзі засуджена порушує питання про перегляд вироку у касаційному порядку.

Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки її зміст не відповідає вимогам ст. 427 КПК.

У скарзі, крім іншого, має бути вказівка на те, у чому полягає незаконність судових рішень, і доводи на обґрунтування такої позиції.
Однак, у касаційній скарзі засудженої відсутнє обґрунтування необхідності зміни чи скасування вироку місцевого суду з підстав передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Саме у межах цих підстав повинні викладатися касаційні вимоги, чого скаржник не зробив.

Крім того, як убачається з матеріалів провадження за скаргою оскаржуваний вирок переглядався в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року залишений без змін, проте засуджена не наводить обґрунтувань з приводу незаконності цієї ухвати з урахуванням вимог ч. 1 ст. 438 КПК та необхідності її зміни чи скасування.

Окрім того, викладене скаржником прохання до касаційного суду не відповідає положенням ст. 436 КПК, оскільки, з касаційної скарги не убачається того, яке рішення має ухвалити касаційний суд стосовно ухвали апеляційного суду. Також, суд касаційної інстанції не може одночасно змінити і скасувати судові рішення.
Поміж іншого, засудженою не зазначено жодної з передбачених ч. 1 ст. 415 КПК підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, хоча просить призначити такий розгляд.

До того ж, у касаційній скарзі, повинно бути чітко вказано які судові рішення оскаржуються із зазначенням дати їх постановлення.

При цьому, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК, до скарги не додано копії вироку Дарницького районного суду м. Києва (який засуджена оскаржує), який має бути завірений належним чином (копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована, скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів), як це передбаченоп. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 429 КПК, суд

п о в т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху та надати їй для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог, касаційна скарга буде повернута скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3