Справа № 289/584/16-к
Номер провадження 1-кп/289/71/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2016 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 08.01.2016 року близько 18-00 години, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , та розбивши шибку у вікні веранди відкрив вхідні двері, які були замкнені із середини на металевий засов, та таким чином проник до вказаного помешкання, потім пройшов до спальної кімнати, в якій в цей час знаходився господар домоволодіння ОСОБА_5 , та відкрито, із застосуванням насильства, скинувши його з ліжка на підлогу, а коли ОСОБА_5 підвівся наніс йому удар головою в обличчя. В подальшому, скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_4 забрав телевізор «Samsung» модель UE32H5303AK, який знаходився в даній кімнаті, виніс його з будинку.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5396 грн. 92 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав та пояснив, що ввечері 08.01.2016 року, десь близько 18 години, він проник в домоволодіння ОСОБА_5 та застосувавши до останнього насильство забрав з будинку телевізор, який в подальшому продав за 2000 грн. Скоїв злочин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за вчинене щиро розкаюється, завдані збитки потерпілому відшкодував купив йому новий телевізор.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно скоїв відносно нього вказаний злочин при обставинах, викладених у даному вироку. Просив суд суворо обвинуваченого не карати, завдану шкоду обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував добровільно в повному обсязі.

Переконавшись у тому, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині; він та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення та фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює; погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння; прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин; роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку; за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та поєднаний з проникненням у житло.
Згідно до ст.337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 на підставі ст.67 КК України, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він : в силу ст. 89 КК України раніше не судимий; офіційно не працевлаштований; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; не одружений, інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано.
Злочин вчинений обвинуваченим є тяжким злочином і дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість злочину, особу обвинуваченого і обставини справи та приходить до висновку про призначення покарання в межах статті обвинувачення і можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання за вчинений злочин, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин та позицію потерпілого, а тому суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України.
Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.
Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75, п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він впродовж зазначеного строку не скоїть нового злочину і виконає обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1