Справа № 152/291/16-к
13 травня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
керівника Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
У провадженні Шаргородського районного суду знаходиться означена кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до обвинувального акта від 12.02.2016 року ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України, зокрема, у тому, що 24.12.2015 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi» з державним номером НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою в с. Клекотина Шаргородського району у напрямку м. Шаргород, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, під час виконання маневру обгону, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав автомобілем на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася по узбіччю в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих травм померла на місці пригоди. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 своїми діями поставив потерпілу ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан, так як останній було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що були небезпечними для життя в момент заподіяння, тоді як обвинувачений, усвідомлюючи, що в результаті його дій можуть настати тяжкі наслідки, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, не звернувся за допомогою до осіб, які були очевидцями пригоди та не відправив потерпілу до лікувального закладу, хоча мав об`єктивну можливість це зробити, умисно залишивши місце події.
В судовому засіданні 13.05.2016 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим, про призначення судово-медичної експертизи, проведення якої доручити експерту ОСОБА_10 , котрий проводив у вказаному кримінальному провадженні судово-медичну експертизу. На запитання експерта просить поставити наступні запитання: коли настала смерть ОСОБА_9 ; чи настала смерть ОСОБА_9 раптово в результаті ДТП, якщо ні, то впродовж якого проміжку часу після отриманих тілесних ушкоджень; чи сумісні з життям отримані в результаті ДТП ОСОБА_9 тілесні ушкодження; чи була можливість у ОСОБА_9 уникнути смерті від отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень у разі надання їй кваліфікованої медичної допомоги, якщо так, то в який період часу з моменту спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 була надана така допомога; чи перебуває смерть потерпілої ОСОБА_9 в прямому причинно-наслідковому зв`язку із залишенням її у небезпечному для життя стані.
Прокурор ОСОБА_3 , потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисник адвокат ОСОБА_6 при розгляді вказаного клопотання покладаються на вирішення суду.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст.42 КПК України, обвинувачений має право, в тому числі, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.
Згідно із ст.350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам (ч.1 ст.332 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Судом встановлено, що в означеній кримінальній справі проводилася судово-медична експертиза судово-медичним експертом Шаргородського міжрайвідділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_10 за постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 від 24.12.2015 року і надано висновок за №74 від 25.12.2015 року 26.01.2016 року.
З вказаного висновку СМЕ вбачається, що експертом було надано відповіді на поставлені слідчим питання про тілесні ушкодження у ОСОБА_9 , їх характер, локалізацію; чи могли тілесні ушкодження виникнути при вказаних у постанові слідчого обставинах; до якого ступеню тяжкості вони відносяться та чи знаходилися в причинному зв`язку із смертю; яка причина смерті ОСОБА_9 та інші.
Проте, слідчим перед експертом не були поставлені питання про час смерті потерпілої, чи раптово померла ОСОБА_9 в результаті ДТП, якщо ні, то впродовж якого проміжку часу після отриманих тілесних ушкоджень, чи сумісні з життям отримані в результаті ДТП ОСОБА_9 тілесні ушкодження, протягом якого проміжку часу могла жити ОСОБА_9 після отриманих травм, чи була можливість у ОСОБА_9 уникнути смерті від отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень у разі надання їй кваліфікованої медичної допомоги, чи перебуває смерть потерпілої ОСОБА_9 в прямому причинно-наслідковому зв`язку із залишенням її у небезпечному для життя стані.
Разом з тим, суд вважає, що з`ясування цих обставин має значення для кримінального провадження, і, крім того, для цього потрібні спеціальні знання.
Допитаний в судовому засіданні 13.05.2016 року з метою роз`яснення висновку експертизи №74 від 25.12.2015 року-26.01.2016 року судово-медичний експерт ОСОБА_10 повідомив суду, що ним надано відповіді у висновку експертизи тільки на постановлені перед ним слідчим запитання у постанові про призначення експертизи. Проте, із даних, які він отримав у результаті проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , він може надати відповіді на поставлені адвокатом ОСОБА_8 питання, зокрема, що смерть потерпілої ОСОБА_9 була не раптовою, а в межах приблизно 10 хвилин від часу отримання травм в результаті ДТП, що отримані потерпілою травми не сумісні з життям і вона могла прожити до 10 хвилин з моменту їх отримання, що ніяка кваліфікована медична допомога і оперативне втручання не могли врятувати життя потерпілої внаслідок отримання сполучної травми тіла; що залишення потерпілої на місці ДТП в небезпечному для життя стані не є в причинному зв`язку із смертю, оскільки потерпіла від отриманої сполучної травми померла б, незалежно від надання їй медичної допомоги. Проте, вказані роз`яснення висновку СМЕ він може викласти у письмовому висновку тільки на підставі ухвали суду.
Таким чином, допит експерта з метою роз`яснення висновку експертизи не дав змоги усунути виявлені недоліки при призначенні судово-медичної експертизи слідчим у кримінальному провадженні.
Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що у цій кримінальній справі слід призначити судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити питання, заявлені адвокатом ОСОБА_8 під час судового розгляду 13.05.2016 року, з метою забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду.
При цьому, інші учасники судового розгляду не заявляли про поставлення перед експертом будь-яких питань та не заявляли заперечень щодо доручення проведення експертизи судово-медичному експерту ОСОБА_10 .
На підставі п.6 ч.2 ст.322 КПК України, розгляд кримінального провадження необхідно відкласти до одержання висновку експертизи.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.242, 322, 332, 369-372 КПК України, суд
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Призначити у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України судову експертизу, проведення якої доручити завідувачу Шаргородським міжрайонним відділенням Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи судово-медичному експерту ОСОБА_10 .
На вирішення експертизи поставити запитання:
- час утворення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 та час її смерті;
- чи настала смерть ОСОБА_9 раптово в результаті отриманих в ДТП, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень, чи впродовж певного проміжку часу після отриманих тілесних ушкоджень та впродовж якого проміжку часу;
- чи сумісні з життям отримані в результаті ДТП ОСОБА_9 тілесні ушкодження;
- чи була можливість у ОСОБА_9 уникнути смерті від отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень у разі надання їй кваліфікованої медичної допомоги, чи була така допомога надана потерпілій;
- чи перебуває смерть потерпілої ОСОБА_9 в прямому причинно-наслідковому зв`язку із залишенням її у небезпечному для життя стані.
Попередити судово-медичного експерта ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.
У розпряження експерта надіслати вказану ухвалу суду та надати копію висновку №74 від 25.12.2015 року-26.01.2016 року, а у випадку зазначення експертом про необхідність кримінальне провадження №152/291/16-к по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України у двох томах.
Судове засідання до отримання висновку експертизи відкласти.
Ухвала оскарженню не підлягає, та, відповідно до ч.5 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1