Єдиний унікальний № 500/6155/15-к
Провадження № 1-кп/500/114/16
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу

20 квітня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001701 від 15 липня 2015 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ростов-на-Дону, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , не маючого судимості, 17 липня 2015 року обрано запобіжний захід тримання під вартою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України,

встановив:
Ухвалою від 20 січня 2016 року продовжено строк дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 тримання під вартою до 18 березня 2016 року.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, пославшись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК. В судовому засіданні прокурор уточнив клопотання, зазначивши, що окрім існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, виник новий ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор в судовому засіданні в обґрунтування неможливості запобігання наведеним ризикам, зазначеним у його клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, послався на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також на те, що не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також на те, що з`явився новий ризик.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, пославшись на те, що він не буде переховуватись від суду та перешкоджати судовому розгляду. Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово, пославшись на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор, а також на те, що обвинувачений визнає, що саме від його дій настала смерть постраждалого, він зацікавлений к справедливому розгляді, а також на те, що його батьки похилого віку та потребують його допомоги. Крім того вона посилається на те, що прокурор не довів те, що менш суворий запобіжний захід, а саму у вигляді домашнього арешту, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. На її думку цілодобовий домашній арешт повністю здатний забезпечити належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 слід задовольнити та обвинуваченому ОСОБА_6 слід змінити запобіжний захід на домашній арешт з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати отриманню доказів по справі. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжувався у встановленому чинним законодавством порядку ухвалами Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та спливає 15 травня 2016 року.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст.331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, суд не приймає до уваги посилання прокурора на з`явлення нового ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК (ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), оскільки цей ризик раніше не був предметом розгляду судом та прокурором він на даний час не обґрунтований та не доведений, а ґрунтується лише на припущеннях, не підтверджених жодним доказом. Більше того, на теперішній час у даному кримінальному провадженні вже допитані більшість свідків сторони обвинувачення та залишився недопитаним лише два свідки, які не були очевидцями злочину, один з яких перебуває під вартою, участь яких стороною обвинувачення неодноразово вчасно не була забезпечена.

Разом з тим, досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, а саме: є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, про що свідчить те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи.

Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з викладеним, враховуючи невиправдане затягування судового розгляду шляхом незабезпечення участі свідків обвинувачення, приймаючи до уваги тривалий час перебування обвинуваченим ОСОБА_6 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також те, що у кримінальному провадженні допитані обвинувачений, потерпіла, та більшість свідків обвинувачення, те, що інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися, у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про порушення ним умов більш м`яких запобіжних заходів, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_10 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризику, встановленому під час судового розгляду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеному ризику. Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло цілодобово, а також його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 199, 331, 370 372 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 задовольнити, а у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 відмовити.

Змінити ОСОБА_6 , обвинувачуваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово строком на два місяці.

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України обвинуваченого ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 20 червня 2016 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити для виконання до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Суддя

Суддя