Cправа № 750/7098/16-к
Провадження № 1-кс/750/2196/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2016 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 16.10.2015 р.,
в с т а н о в и в:
25.07.2016 р. ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову старшого слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 від 29.04.2016 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 16.10.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, посилаючись на те, що не було проведене повне, всебічне та об`єктивне розслідування, а оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.
У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 , таку підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Також вказав, що слідчим не було проведено всіх необхідних слідчих дій для встановлення фактичних обставин, які підтверджують або спростовують факти, викладені у заяві про злочин, доводи заявника, який у порушення вимог закону не був визнаний потерпілим, не перевірялись, не було проведено слідчого експерименту з усіма учасниками ДТП щодо встановлення причин ДТП, не проведений одночасний допит свідків, не було призначено відповідної експертизи щодо встановлення причини отримання тілесних ушкоджень, слідчі дії за поданими клопотаннями не були виконані, а у постанові міститься лише безпідставне посилання на те, що порушень ПДР водієм не допущено, тоді як відповідно до ПДР водій повинен забезпечити безпеку перевезення пасажирів, а у разі ДТП викликати ДАІ, що тим дотримано не було. Крім того, зазначив, що у порушення ч.2 ст. 55 КПК України, слідчий не визнав ОСОБА_5 потерпілим та не допитав, зазначаючи його в оскаржуваній постанові лише як свідка, чим порушив та обмежив його права, оскільки той був позбавлений можливості реалізувати права, закріплені у ст. 56 КПК України, що свідчить про недотримання слідчим вимог ст. ст. 2, 8, 9, 55 КПК України.
Слідчий в судовому засіданні не погодився зі скаргою, вказавши, що прийняте рішення є законним і обґрунтованим, в ході досудового розслідування були перевірені та досліджені всі обставини і даних, які б вказували на наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження внаслідок дій водія, встановлено не було. Також підтвердив, що ОСОБА_5 як потерпілий не допитувався, оскільки не було об`єктивних підстав для визнання його потерпілим.
Заслухавши доводи учасників провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000259, доходжу висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Така постанова має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Між тим, як слідує з наданих матеріалів, зазначена постанова слідчого цим вимогам не відповідає.

Так, відповідно до наданих матеріалів, 16.10.2015 р. ОСОБА_5 звернувся із заявою до прокурора м. Чернігова з проханням розпочати досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, відносно водія тролейбусу ОСОБА_6 внаслідок дій якого 30.08.2015 р. він отримав тілесні ушкодження.

16.10.2015 р. вказані відомості, а саме, що 30.08.2015 р. ОСОБА_6 , керуючи тролейбусом маршруту №5, спричинив ДТП за участю потерпілого на зупинці громадського транспорту «вул. Макаєвського», були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
29.04.2016 р. старшим слідчим Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 за результатами проведеного досудового розслідування була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України зазначена постанова слідчого має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким слідчий повинен надати належну правову оцінку.

Як встановлено в судовому засіданні, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 29.04.2016 р. не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до норм КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Так, обставини кримінального провадження встановлюються на підставі зібраних в ході досудового слідства доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, що вбачається зі змісту ст. 84 КПК України. Відповідно до положень ч.2 ст. 91 КПК України, доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, закон покладає на слідчого та прокурора.
Але, всупереч наведеним положенням процесуального закону, слідчий послався лише на відсутність у діях водія ОСОБА_6 порушень Правил дорожнього руху, які б перебували у прямому причинно-наслідковому зв`язку з падінням пасажира та подальшим отриманням тілесних ушкоджень, на підставі чого і зробив висновок, що під час розслідування даного кримінального провадження встановлена відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Тоді як, за клопотаннями, поданими ОСОБА_5 05.11.2015 р. та 26.01.2016 р., про вчинення певних слідчих та процесуальних дій, у тому числі про допит його як потерпілого, слідчим такі дії у повному обсязі виконані не були, незважаючи на те, що на зазначені клопотання він отримав повідомлення старшого прокурора прокуратури м. Чернігова ОСОБА_7 від 11.11.2015 р. та 29.01.2016 р. відповідно про задоволення таких клопотань в повному обсязі і направлення для організації виконання до СВ ЧВП ГУ НП в області з вимогою неухильного виконання, що слідчим з невідомих причин виконано так і не було та будь-яке судження щодо цього у постанові відсутнє, оскільки на підтвердження зазначеного суду докази не надані. Відповідно до постанови слідчого про уточнення обставин кримінального правопорушення від 21.10.2015 р. той прийшов до висновку, що на той час підстави для визнання ОСОБА_5 потерпілим є недостатніми та необґрунтованими, мотивуючи тим, що не проведена судово-медична експертиза щодо встановлення ступеня тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та не встановлено фактичних обставин, які б підтверджували факт отримання тілесних ушкоджень саме з вини водія тролейбуса. Але, і після проведення судово-медичної експертизи та отримання висновку від 20.04.2016 р., відповідно до якого у ОСОБА_5 мається тілесне ушкодження, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, зазначене питання вирішене не було. Як слідує з оскаржуваної постанови, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 допитувався лише як свідок, чим був позбавлений можливості надати докази та захистити свої права. Тоді як, згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Тобто, такий статус сторона кримінального провадження може набувати самостійно, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 55 КПК України, законодавець це пов`язує лише з фактом подання відповідної заяви слідчому.
Суд також погоджується і з твердженням особи, яка подала скаргу, та її представника про те, що під час досудового розслідування не були з`ясовані у повному обсязі обставини, які підтверджують або спростовують факти, викладені у заяві про злочин, чого потребують обставини кримінального провадження.

При наявності таких обставин необхідно усунути зазначені вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини, в тому числі й ті, на які вказують у своїй скарзі особа, яка подала скаргу, та її представник в судовому засіданні, з метою правильної та належної їх оцінки. За необхідністю слідчий повинен вчинити і інші дії, необхідність у яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Оскільки, в оскаржуваній постанові стосовно всіх зазначених у скарзі доводів відсутнє належне правове судження, такі доводи заявника суд вважає слушними, вони свідчать про порушення засад кримінального провадження, передбачених главою 2 КПК України.
З огляду на викладене, проведене досудове розслідування не може вважатися таким, в ході якого повно, всебічно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України,

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.
Постанову старшого слідчого Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 16.10.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення - скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1