УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/279/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.172 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 9 серпня 2016 року про відмову в скасуванні арешту майна
з участю: прокурора ОСОБА_7
скаржника ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_8
Згідно матеріалів даного кримінального провадження, 12.06.2016 року поблизу с. Обище Олевського району було виявлено, що громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 займаються незаконним видобутком бурштину.
Вищезазначена ухвала є чинною і ніким не скасована.
02.08.2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про скасування арешту на вищевказане майно, накладеного згідно ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 15.06.2016 року у справі № 278/213/16-к, мотивуючи тим, що він є його власником.
Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 9 серпня 2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовлено.
Слідчий суддя умотивував своє рішення тим, що не бере до уваги надану заявником накладну № 188 від 01.03.2016 року про придбання ним вказаного майна, бо вона не є платіжним документом. Крім того, суддя, вказав, що згідно протоколів допиту в якості підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , останні придбали вилучене у них працівниками поліції майно для видобутку бурштину в іншому місці та у інших осіб.
В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 09.08.2016 року та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про скасування арешту вищезазначеного майна та негайно повернути його власнику ОСОБА_6 .
В обґрунтування скарги ОСОБА_6 стверджує, що висновки суду, які викладенні в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам справи, а також допущені істотні порушенням кримінального процесуального закону.
Крім того, вказав, що слідчий суддя прийняв до уваги протоколи допиту підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та повністю проігнорував показання, надані присутнім в судовому засіданні підозрюваним ОСОБА_11 , чим порушив принцип безпосередності.
Також вказав, що слідчим суддею не прийнято до уваги той факт, що ОСОБА_6 не має будь-якого відношення до кримінального провадження і не врахував те, що 29.05.2016 року вказане вище майно останній передав у користування своєму знайомому ОСОБА_10 для перекачування води у став для зайняття рибним господарством.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 15.06.2016 року накладено арешт на вищезазначене майно. Дана ухвала суду є чинною.
Відмовляючи в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що арештоване майно, у вигляді речей, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є доказом злочину і існують ризики його зіпсування чи знищення.
Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість накладення арешту на спірне майно і не доводять того, що відпала потреба в застосуванні цього заходу.
Твердження апелянта про те, що він не має ніякого відношення до даного кримінального провадження і арештовані речі дав в користування іншій особі, не може бути взято судом до уваги, оскільки відповідно до положень ч.3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 9 серпня 2016 року про відмову в скасуванні арешту майна без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: