Провадження № 1-кп/643/653/16
Справа № 643/6566/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2016 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, одруженого, який має двоє малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 24.01.2016 р., близько 13 год. 00 хвил., керуючи технічно справним автомобілем "ЗАЗ-ТF69Y0 р.н. НОМЕР_1 , слідував по пр. Ювілейному зі сторони вул. Гвардійців Широнінців у напрямку пр. Льва Ландау у м. Харкові. Під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу позначеного з двох сторін проїзної частини дорожніми знаками «Пішохідний перехід» п.п.5.35.1 та 5.35.2 Правил дорожнього руху України і розташованого в районі перехрестя з вул. Бобруйською, ОСОБА_7 в порушенні вимог п.п. 1.5, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:
- п. 1.5 "Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків".
- п. 18.1 "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
-п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході не має пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека",
рухаючись зі швидкістю 40 км/год і маючи об`єктивну можливість переконатися в наявності попереду нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками «Пішохідний перехід», на якому можуть перебувати пішоходи, не переконався у відсутності на ньому пішоходів, не зупинився перед ним та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , 1983 року народження, яка перетинала проїзну частину пр. Ювілейного по пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автомобіля, в результаті чого пішоходу ОСОБА_4 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 172-А/16 від 29.02.2016 р. заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, у вигляді ротаційного підвивиху першого шийного хребця.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 428/16 від 19.05.2016 р. в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода виконанням вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру.
Дії водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з подією, що відбулася.
Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, виразилося в тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним транспортним засобом і рухаючись зі швидкістю 40 км/год, маючи об`єктивну можливість переконатися в наявності попереду нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками «Пішохідний перехід», на якому можуть перебувати пішоходи, не переконався у відсутності на ньому пішоходів, не зупинився перед ним та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину пр. Ювілейного по пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автомобіля, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_4 заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вищевказані порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 перебувають у причинному зв`язку з наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди..

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Доказом на підтвердження встановлених судом обставин є показання обвинуваченого, які надані ним у судовому засіданні, під час яких останній свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі та показав про обставини злочину, як вони зазначені вище у вироку суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченої та підтверджують цивільний позов.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, має двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та встановленню об`єктивної істини по справі.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, які зазначені вище, та відсутність обставин, які обтяжують покарання. За зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді обмеження волі. При цьому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, звільняє від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України і покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь 5 000 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди у зв`язку із наслідками після скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення.
Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав частково.

Суд вважає, що з обвинуваченого підлягає стягненню на користь цивільного позивача відповідно до ст. 23, 1166, 1167 ЦК України на відшкодування моральної шкоди сума у розмірі 3 000 грн. з урахуванням тривалості та характеру перенесених переживань, та страждань, спричинених внаслідок протиправних дій обвинуваченого, на відшкодування матеріальної шкоди сума у розмірі 640 грн., що підтверджується копіями квитанцій на суму 140 грн., 180 грн., 160 грн., 160 грн. та 218 грн., та витрати на надання правової допомоги у сумі 3000 грн., що підтверджується копіями квитанцій.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КК України.

Судові витрати суд стягує з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ автомобіль «ЗАЗ-ТF69Y0» р.н. НОМЕР_1 вважати поверненим його власнику ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення автотехнічних експертиз на загальну суму 3 169 грн. 92 коп.

Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 витрати на надання правової допомоги у сумі 3000 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1