Справа № 603/389/16-к
Провадження № 1-в/603/24/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" серпня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Монастириська подання начальника Монастириського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, неодруженої, яка виховується в родині з одним із батьків, судимої 13.03.2015 року Монастириським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та 12.06.2015 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців

учасники судового засідання:
прокурора ОСОБА_4
засудженої ОСОБА_3
захисника засудженої ОСОБА_5
представника КВІ - ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:

Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 12.06.2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і засуджено до 3 (трьох) років позбавлення волі та в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік 6 місяців з покладення на неї окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Начальником Монастириського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Тернопільській області направив у суд подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із ухиленням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженої для відбування призначеного покарання. У поданні зазначає, що під час іспитового строку засуджена ОСОБА_3 не з`являлась за викликами до КВІ.

Так, 13.11.2015 року засудженій було винесено застереження у виді письмового попередження за те, що не з`явилася на реєстрацію 06.11.2015 року без поважних причин.

06.04.2016 року засудженій було винесено офіційне застереження у виді письмового попередження за те, що не з`явилася на реєстрацію 01.04.2016 року.

Аналогічні застереження засудженій виносились 22.06.2016 року за неявку на реєстрацію 17.06.2016 року та 05.07.2016 року за неявку на реєстрацію 01.07.2016 року

У судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_6 подання підтримав просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 суду по справі пояснила, що не з`являлася на реєстрацію: 06.11.2015 року так як забула та з тим, що 01.04.2016 року помагала батькові та тітці садити город, 17.06.2016 року та 01.07.2016 року в зв`язку з тяжким матеріальним становищем та відсутністю коштів для поїздки в м.Монастириська.

Покази ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила її тітка ОСОБА_7 , яка пояснила, що з 6 років, а саме від тоді як померла мама засудженої, приймає участь у її вихованні. Її сім`я складається з 10 осіб з яких ОСОБА_3 є найстаршою з дітей. В даній сім`ї матеріальний дохід отримує лише бабця. По місцю проживання сім`я ОСОБА_3 має велике господарство, яке складається з свійських тварин та земельних ділянок за якими ОСОБА_3 доглядає та допомагає в їх утриманні.

Окрім цього свідок ОСОБА_7 підтвердила, що ОСОБА_3 01.04.2016 року помагала садити картоплю, а 17.06.2016 року та 01.07.2016 року в зв`язку з тяжким матеріальним становищем, були відсутні кошти, що завадило їй приїхати до м.Монастириська.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, оскільки вважала ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням було викликане об`єктивними причинами, оскільки засуджена із-за важкого матеріального становища та відсутності коштів не мала змоги з`явитися в м.Монастириська. Таким чином прокурор вважає подання інспектора КВІ передчасним та не обґрунтованим.
Дослідивши подання, матеріали справи, вислухавши думки учасників судового провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені подання виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні 12.06.2015 року вироком Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням їй іспитового строку тривалістю в 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України на засуджену покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Як вважає представник КВІ обов`язки, покладені на ОСОБА_3 судом, засуджена умисно не виконувала, не з`являлась на виклики до КВІ, в результаті чого 13.11.2015 року засудженій було винесено застереження у виді письмового попередження за те, що не з`явилася на реєстрацію 06.11.2015 року без поважних причин; 06.04.2016 року засудженій було винесено офіційне застереження у виді письмового попередження за те, що не з`явилася на реєстрацію 01.04.2016 року; застереження від 22.06.2016 року за неявку на реєстрацію 17.06.2016 року та 05.07.2016 року за неявку на реєстрацію 01.07.2016 року .

Із таким висновком суд погодитися не може з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Обов`язковою умовою направлення засудженого для відбування призначеного покарання згідно з вищезазначеними нормами є встановлення його небажання стати на шлях виправлення.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мала засуджена реальні можливості виконати покладені на неї обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженої стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, на кримінально-виконавчу інспекцію покладено обов`язок вести облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами Національної поліції та відповідними громадськими формуваннями проводити індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролювати додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносити подання органу Національної поліції щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовувати початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилати матеріали до органів Національної поліції для оголошення розшуку таких засуджених.

Статтею 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до п. 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003 року зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за № 16/8615, невиконанням обов`язків вважається, коли особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом, зокрема не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин.

Приписами п. 5.1 вищевказаної Інструкції, «Поважними причинами неявки засудженої особи до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені».

Згідно постанови «Про встановлення днів явки на реєстрацію» від 25.08.2015 року (а.с.16 Особова справа №14/2015р.) ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись на реєстрацію до Монастириського районного підрозділу Бережанського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції і призначено їй днем явки перша п`ятниця кожного місяця.

Постановою від 06.04.2016 року «Про встановлення днів явки на реєстрацію» (а.с.65 Особова справа №14/2015р.) ОСОБА_3 змінено періодичність явки для реєстрації і зобов`язано з`являтись на реєстрацію першу та третю п`ятницю кожного місяця з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.

З листка реєстрації (а.с.17 Особова справа №14/2015р.) вбачається, що засуджена ОСОБА_3 не з`являлася на реєстрацію 06.11.2015 року, 04.01.2016 року, 17.06.2016 року та 01.07.2016 року про що свідчить пояснення ОСОБА_3 (а.с.81 Особова справа №14/2015р.) та попередження від 05.07.2016 року (а.с.82 Особова справа №14/2015р.).

Отже в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження систематичне порушення засудженою ОСОБА_3 покладених на неї судом обов`язків, оскільки як вбачається з показів засудженої та свідка ОСОБА_7 . ОСОБА_3 не з`явилася на реєстрацію в КВІ без причини один раз 06.11.2015 року в зв`язку з тим, що забула. Інші дні неявки (01.04.2016 року, 17.06.2016 року, 01.07.2016 року) були викликані поважними причинами, а саме, відсутністю коштів для оплати послуг по перевезенню до м.Монастириська та необхідністю допомоги членам сім`ї у веденні домашнього господарства. Отже зазначені причини неявки суд визнає поважними

За таких обставин суд не вбачає в діяннях засудженої порушення п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань.

В наданих матеріалах відсутні дані про те, що протягом іспитового строку ОСОБА_3 вчиняла нові злочини, що вона тричі чи більше притягувалась до адміністративної відповідальності, порушувала громадський порядок, а також вчиняла дії, які свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Керуючись ст.ст. 164, 166 КВК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У клопотанні начальника Монастириського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Тернопільській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із ухиленням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженої для відбування призначеного покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1