Дата документу Справа № 331/4922/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1091/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/4922/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року, якою задоволено подання начальника Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2014 р. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпропетровськ, українку, громадянку України, раніше судимої:

1) 21.10.1999 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.140 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 26.09.2001 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 229-6 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

3) 06.10.2003 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.186 ч.2, ст.71 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнена 05.09.2007 р. за постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області умовно-достроково;

4) 26.06.2010 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

5) 01.02.2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України до штрафу 1000 грн.;

6) 22.09.2014 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засуджену ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки згідно п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України. Відповідно до ст.72 КК України покарання призначене вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2013 р. ухвалено виконувати самостійно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та відмовити у задоволенні подання начальника Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області. Свої доводи обґрунтовує тим, що у своїх поясненнях, які засуджена надавала КВІ, а також у поясненнях, що вона надавала суду при розгляді подання КВІ, вона пояснювала, що не могла відвідувати КВІ за станом здоров`я.

До адміністративної відповідальності ОСОБА_7 протягом іспитового терміну не притягалася, що може свідчити про те, що вона стала на шлях виправлення після ухвалення щодо неї обвинувального вироку суду.

Посилання суду на той факт, що під час дії іспитового терміну ОСОБА_7 жебракує та веде аморальний спосіб життя не знайшли свого підтвердження матеріалами особової справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та засуджена ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, захисника, засуджену, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі суду, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться подання начальника Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення її для відбування покарання в місця позбавлення волі.
В обґрунтування подання зазначено, що 03.11.2014 року на виконання до Жовтневого РВ КВІ надійшов вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2014 року, за яким гр. ОСОБА_7 засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.
24.11.2014 року гр. ОСОБА_7 була викликана до інспекції для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. Під час першої бесіди засуджена була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання та попереджена про відповідальність та правові наслідки за невиконання покладених на неї судом обов`язків, які передбачені ст.ст. 75, 76 КК України. ОСОБА_7 власноруч заповнила підписку, у якій було зазначено про вимоги, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням та засудженій була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію (1 та 4 вівторок кожного місяця).
02.12.2014 року засуджена ОСОБА_7 не з`явилась до інспекції для здійснення реєстрації.
18.12.2014 року до інспекції з`явилась засуджена та повідомила, що не з`явилась до інспекції для здійснення реєстрації без поважної причини. За цим фактом до засудженої було застосовано застереження у виді письмового попередження (арк. 25, 26) та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та правові наслідки за невиконання обов`язків, покладених на неї судом. Того ж дня засудженій було збільшено періодичність днів явки на реєстрацію на 1, 2, 3 та 4 вівторок кожного місяця.
Незважаючи на неодноразові бесіди та попередження про настання правових наслідків за ухилення від відбування покарання, 17.03.2015 року та 24.03.2015 року засуджена ОСОБА_7 знову не з`явилась до інспекції для здійснення реєстрації без поважної причини. За даним фактом від засудженої було відібрано пояснення та винесено застереження у виді письмового попередження (арк. 39, 40). Також засудженій було роз`яснено, що у разі подальшого ухилення від відбування покарання матеріали стосовно неї будуть направленні до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Після неодноразових застережень засуджена ОСОБА_7 продовжує ухилятись від відбування покарання з випробуванням. А саме, 02.02.2016 року та 09.02.2016 року засуджена знову не з`явилась до інспекції для здійснення реєстрації. 11.02.2016 року до інспекції з`явилась ОСОБА_7 та повідомила, що 02.02.2016 року та 09.02.2016 року вона не з`явилась до інспекції для здійснення реєстрації у зв`язку із тим, що вона не могла самостійно пересуватись, але довідку до інспекції засуджена не надала.
Того ж дня засудженій було винесено третє застереження у виді письмового попередження, а також роз`яснено, що матеріали стосовно неї будуть направлені до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для скасування звільнення від відбування покарання та направлення її для відбування призначеного покарання (арк. 80, 81).
Згідно матеріалів перевірки СДІП Жовтневого ВП засудженої за місцем проживання встановлено, що гр. ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 мешкає не постійно, так як веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та жебракує (а.с 72).
Засуджена ОСОБА_7 має неповнолітню доньку ОСОБА_9 , 2010 р-н., але згідно заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2015 року засуджена позбавлена батьківських прав стосовно ОСОБА_9 , 2010 р-н, яка передана органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району для подальшого влаштування (арк. 76-78).
Задовольняючи подання, суд обґрунтовано послався на те, що відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
ОСОБА_7 не виконує покладені на неї обов`язки, а саме систематично не з`являється на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, постійного місця проживання не має, так як веде аморальний образ життя, зловживає спиртними напоями, та жебракує. Посилання захисника на медичні документи про проходження ОСОБА_7 стаціонарного лікування у наркологічному диспансері, що на її думку підтверджує поважність причин неявки засудженої на регістрацію до КВІ є непереконливими, оскільки термін проходження лікування не охоплює час допущених ОСОБА_7 порушень. Будь яких інших доказів поважності причин неявки засудженою на регістрацію стороною захисту не надано.
Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року, якою задоволено подання начальника Жовтневого МВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2014 р. ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4