Провадження № 1-кп/638/792/16

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003907 від 10.08.2016 у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в селі Бабенкове, Ізюмського району, Харківської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 11.11.2005 вироком Ізюмського міськрайсуду Харківської області за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 104, звільненням від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в 2 роки;

- 01.06.2006 вироком Слов`янського міськрайсуду Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 09 серпня 2016 року, близько 23 години 45 хвилини, перебуваючи на території автозаправної станції « ОВІС », розташованої біля перехрестя вулиць Клочківська та Кузнецька в Шевченківському районі м. Харкова, в процесі конфлікту з раніше йому незнайомим потерпілим ОСОБА_5 , який раптово виник на грунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, озброївшись наявною у нього скляною пляшкою та утримуючи її у правій руці, наніс ОСОБА_5 , який в той час знаходився за кермом в салоні автомобіля та намагався з нього вийти, один удар вказаною пляшкою в лобну область голови та два удари дверима автомобіля в лобну область голови, чим заподіяв йому тілесні ушкодження, а саме : відкриту черепно мозкову травму з наявністю забійної рани лобної області, відкритого вдавленого перелому лобної кістки з переходом на основу в області передньої черепної ями, забою головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України визнав повністю, при цьому показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, він 09.08.2016, близько 23 години 45 хвилини, перебував на території автозаправної станції « ОВІС », розташованої по вул. Клочківська в м. Харкові де спілкувався з раніше йому незнайомим ОСОБА_5 . В процесі спілкування між ними виник конфлікт на побутовому грунті, внаслідок якого він наніс наявною у нього скляною пляшкою один удар в область голови ОСОБА_5 , який в той час знаходився в салоні свого автомобіля. Після чого, він знов дверима автомобіля наніс ОСОБА_5 два удари в область голови та з місця вчинення злочину зник. Пляшку тримав за горловину у правій руці, пляшка була з рідиною, після нанесення удару пляшка з руки вислизнула. Удари наносив з значною силою, розумів, що б`є у життєво важливий орган. Умислу на вчинення вбивства не мав. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення щиро кається. В ході досудового розслідування мір фізичного чи психічного впливу не застосовувалось.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо обставин заподіяння йому тілесних ушкоджень, дав показання, аналогічні показанням підсудного ОСОБА_3 , пояснив, що 09.08.2016, при вищевказаних обставинах, приїхав на автомобілі на територію автозаправної станції « ОВІС », де зустрів раніше йому незнайомого ОСОБА_3 . В процесі спілкування ОСОБА_3 попросив відвезти його в зазначене місце. Він у вказаному проханні відмовив, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_3 наніс наявною у нього скляною пляшкою з рідиною, один удар в область голови. Після того як пляшка вислизнула з рук ОСОБА_3 , він наніс два удари дверима автомобіля також в область голови та з місця злочину втік. В момент нанесення ударів він знаходився за кермом в салоні свого автомобіля та намагався з нього вийти. У зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень він проходив курс стаціонарного лікування. Цивільний позов не заявляє. Міру покарання у відношенні підсудного просить застосувати на розсуд суду у відповідності до приписів КК України.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 у судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 121 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше неодноразово був судимий, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, не працює, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного судом визнається щире каяття.

Рецидив злочинів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, судом визнається обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3 .

Таким чином, з урахуванням особи ОСОБА_3 та обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ст. 121 ч. 1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_3 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 13.09.2016 та утримується в Харківському слідчому ізоляторі № 27 УДПтСУ в Харківської області, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_3 з вказаного числа.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати підсудному ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення в період з 13 вересня 2016 року по 22 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі № 27 УДПтСУ в Харківської області.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 не заявлений.
Речові докази, які зберігаються в камері схову Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП України в Харківської області, а саме : 2 паперові конверти в яких знаходяться біологічні зразки для експертних досліджень; полімерний пакет в якому знаходиться скляна пляшка ємністю 0,33 л., з логотипом « Tekita energy RUM COCA » - підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, у виді п`яти років позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально виконавчої установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 13 вересня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення в період з 13 вересня 2016 року по 22 листопада 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний щодо засудженого ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі № 27 УДПтСУ в Харківської області.

Речові докази, які зберігаються в камері схову Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП України в Харківської області, а саме : 2 паперові конверти в яких знаходяться біологічні зразки для експертних досліджень; полімерний пакет в якому знаходиться скляна пляшка ємністю 0,33 л., з логотипом « Tekita energy RUM COCA », - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1