Справа № 369/9616/16-к
Провадження № 1-кс/369/2133/16
УХВАЛА
Іменем України
21.10.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002365 від 24.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002365 від 24.06.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що у провадженні Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0002365 від 24.06.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 з метою погашення залишку непогашеної заборгованості перед кредиторами звернувся для отримання кредиту до ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», однак йому було у цьому відмовлено. У подальшому, ОСОБА_4 Головою спостережної ради вказаного банку ОСОБА_5 було запропоновано отримати кредит за наступними умовами: 1) надання кредиту здійснюється шляхом підписання кредитного договору між довіреною особою Голови спостережного банку ОСОБА_6 та зазначеним банком; 2) у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 до виконання зобов`язань тимчасово переоформляє своє нерухоме майно на ОСОБА_6 ; 3) після виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 повертається нерухоме майно та відновлюється державна реєстрація права власності на вказане майно.

На виконання вказаних зобов`язань ОСОБА_4 передав своє та ОСОБА_7 нерухоме майно, що знаходиться в м. Донецьк та м. Дніпропетровськ.

18.09.2012 року між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ОСОБА_6 , укладено кредитний договір №46ф/2012/05/-1597/2-1 на суму 19 000 000 гривень.

Як зазначає ОСОБА_4 у своїй заяві, умови кредитного договору між ОСОБА_6 та ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» ним було виконано належним чином, своєчасно і в повному обсязі.

Однак його майно повернуто йому не було, більше того, його частина була реалізована.

17.08.2016 року допитаний як потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що в червні 2012 році він звернувся до ПАТ «Банк Національний Кредит» по питанню отримання кредиту для погашення залишку непогашеної заборгованості перед кредиторами в справі про банкрутство, яка в той час розглядалась в господарському суді Київської області, з метою уникнення примусової реалізації належного йому на праві власності нерухомого майна та припинення провадження у справі про банкрутство.

Цим банком було відмовлено в укладенні відповідного кредитного договору. Після цього, його знайомі (хто саме він точно не пам`ятає) порекомендували йому звернутися до власника цього ж банку, сказали, що ним є ОСОБА_5 . Він вирішив так і зробити. Відтак в червні 2012 року він зустрівся з ОСОБА_5 . Він розповів йому свою ситуацію, сказав, що йому потрібно отримати кредит для вирішення вищевказаних проблем. ОСОБА_5 , вислухавши його, погодився та сказав, що зможе допомогти. При цьому, ОСОБА_5 при їх зустрічі позиціонував себе як «господар» банку, він говорив, що ПАТ «Банк національний кредит» - це його банк. Як виявилося пізніше, він був на той час Головою Спостережної Ради цього Банку. Після цього він декілька разів зустрічався з ОСОБА_5 з приводу надання цим банком йому кредиту, при яких ОСОБА_5 говорив, що все буде добре, кредитна комісії дала згоду на надання йому кредиту. У вересні 2012 року, під час чергової зустрічі, яка відбувалася у Києво-Святошинському районі, де саме не пам`ятає (в якомусь кафе) ОСОБА_5 сказав йому, що на тих умовах, які вони оговорили спочатку, вказаний банк не надасть йому кредит. ОСОБА_5 сказав, що оформлення кредитного договору саме з ОСОБА_4 технічно є неможливим через існування порушеної на той час справи про банкрутство проти ОСОБА_4 , і запропонував вирішити питання надання кредиту для останнього позитивно, але оформити кредитний договір формально на його довірену особу ОСОБА_6 , а фактичні домовленості між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ПАТ «Банк Національний Кредит» оформити окремим договором, укладеним в письмовій формі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_5 сказав, що виконувати кредитний договір, сплачувати кошти за кредитором, буде фактично ОСОБА_4 . Під впливом тяжких обставин, оскільки існувала реальна загроза звернення стягнення на належне ОСОБА_4 нерухоме майно в ході ліквідаційної процедури в справі про банкрутство, яка в той час розглядалась в господарському суді Київської області, останній змушений був погодитись на нижче викладені вкрай для його невигідні умови, які були викладені в письмовому договорі під назвою «Понятійний договір», наданому йому ОСОБА_5 , а саме: 1) надання кредиту ОСОБА_4 здійснюється шляхом підписання кредитного договору між довіреною особою Голови спостережної ради та власника Банку ОСОБА_5 , визначеною останнім, а саме з ОСОБА_6 , та Банком; 2) у якості забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, ОСОБА_4 здійснює тимчасово, до повного виконання зобов`язань за цим кредитним договором, переоформлення належного йому нерухомого майна, а саме: підвального та нежитлового приміщення на 1-му поверсі житлового будинку літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та квартири в м. Дніпропетровську, а також належного його батькові ОСОБА_7 нежитлового приміщення в м. Дніпропетровську на визначену ОСОБА_5 довірену особу останнього, а саме на ОСОБА_6 , до моменту повного виконання зобов`язань за цим кредитним договором. При цьому, як запевнив ОСОБА_5 , після повернення кредиту Банк здійснює безумовне повернення нерухомого майна йому та ОСОБА_7 шляхом відновлення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 та ОСОБА_4 . Не маючи юридичної освіти, не знаючи відповідних норм закону, перебуваючи у складних життєвих обставинах, ОСОБА_4 повірив ОСОБА_5 та погодився на укладення даного договору.

Як вказує потерпілий, таким чином між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений письмовий понятійний договір. Зазначений понятійний договір був підписаний особисто Головою Спостережної Ради і фактично одоноособовим власником ПАТ «Банк національний Кредит» ОСОБА_8 та ним, в присутності двох свідків: заступника Голови правління ПАТ «Банк національний Кредит» ОСОБА_9 та начальника юридичного департаменту ПАТ «Банк Національний Кредит» ОСОБА_10 , підписи яких також містяться в цьому договорі. На виконання досягнутих між ПАТ «Банк Національний Кредит» в особі його майже одноособового власника та Голови спостережної ради ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовленостей, викладених в понятійному договорі, на ОСОБА_6 , як на довірену особу ОСОБА_5 (п.2 розділу 1 Договору), був оформлений кредитний договір № 46ф/2012/05-1597/2-1 від 18.09.2012р. , з кінцевим строком повернення до 16.09.2016р., але фактично кредитний договір був лише оформлений на ОСОБА_6 , про що свідчить зобов`язання останнього здійснювати його обслуговування та погашення (п.10 розділу 2 Договору), а також оплатити комісію за видачу кредиту (п.2 розділу 1 понятійного договору).

ОСОБА_4 також повідомив, що, як зазначено в п.10 понятійного договору, після повернення кредиту за кредитним договором № 46ф/2012/05-1597/2-1 від 18.09.2012р., здійснюється безумовне повернення нерухомого майна ОСОБА_4 у власність та звільнення його від обтяжень ПАТ «Банк Національний Кредит». Умови кредитного договору між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Національний Кредит» виконано ОСОБА_4 належним чином, своєчасно і в повному обсязі, станом на 05.06.2015 року заборгованість відсутня. Всі платежі на виконання вказаного договору кредиту вносив ОСОБА_4 , на підтвердження цього в нього є усі оригінали квитанцій, які він може надати. Після того, як ОСОБА_4 сплатив усі кошти за вказаним кредитним договором, він звернувся до ОСОБА_5 з вимогою про повернення йому та його батькові ( ОСОБА_7 ) того майна, яке вони у вересні 2012 року тимчасово за договорами передали ОСОБА_6 . Однак ОСОБА_5 відмовився, сказавши, що тоді був інший курс валюти, і необхідно йому додатково сплатити кошти. ОСОБА_4 сказав, що в нього грошей немає. Однак ОСОБА_5 так майно йому не повернув.

Як повідомив потерпілий ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , перебуваючи протягом тривалого часу в фактичних шлюбних відносинах з колишнім власником ПАТ «Банк Національний кредит» ОСОБА_5 , шляхом обману разом з ним заволоділа його нерухомим майном, здійснила відчуження частини цього нерухомого майна за договором купівлі-продажу, отримавши внаслідок такого відчуження грошові кошти в сумі 8 000 000 гривень.

Згідно з договором купівлі-продажу від 19.09.2012 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за яким останній передав першій нежиле приміщення, магазин непродовольчих товарів, загальною площею 305, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за домовленістю сторін продаж нежитлового приміщення вчинено за ціною 7 363 861 гривень.

Дане нерухоме майно ОСОБА_6 відчужила, згідно з інформаційною довідкою, на даний час (станом на 21.10.16 року) належить ОСОБА_11 на праві приватної власності та перебуває під арештом.

Згідно з договором купівлі-продажу від 19.09.2012 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за яким останній передав першій підвальне та нежитлове приміщення на 1 поверсі житлового будинку літ. А-5, площею, 1117, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за домовленістю сторін продаж приміщення вчинено за ціною 8 223 288 гривень.

Частину даного нерухомого майна (1/2) ОСОБА_6 відчужила ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за договором купівлі продажу, згідно з яким, перша продала двом останнім приміщення площею, 558 кв. м. Вказане приміщення, 50/100 частин якого відчужується за цим договором, має наступні характеристики: загальна площа 1117, 3 кв. м., реєстраційний номер майна 22498454. Згідно з інформаційною довідкою, ? майна від 1117, 3 кв. м., а саме 558, 3 кв. м. на даний час належить на праві спільної часткової власності цим двом особам. Інша частина майна (1/2) 558, 2 кв. м. на даний час, згідно з інформаційною довідкою, належить ОСОБА_6 .

Згідно з договором купівлі-продажу від 19.09.2012 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за яким останній передав першій квартиру площею: загальна 184, 60 кв. м., житлова 174, 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за домовленістю сторін продаж приміщення вчинено за ціною 3 412 851 гривень.

Дане нерухоме майно ОСОБА_6 відчужила, згідно з інформаційною довідкою, на даний час належить ОСОБА_14 на праві приватної власності та перебуває під забороною відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вказане нерухоме майно, слід накласти арешт на майно для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного нерухомого майна як речових доказів у даному кримінальному провадженні.
При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до частині 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З викладеного вбачається, що вказані нерухомі речі є предметом шахрайства, були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом, тобто є речовими доказами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
17.08.2016 року постановою прокурора вказане нерухоме майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Необхідність у арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже нерухоме майно, яке шахрайським шляхом вибуло із власності потерпілого, має бути повернуто його законному власнику.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У даному випадку слід накласти арешт на майно із забороною розпоряджанням майном (проте без заборони використання майна) так як існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до подальшої передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Клопотання розглядалось у відсутність власників майна з метою забезпечення арешту.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, приходжу до переконання, що клопотання обґрунтоване, підлягає задоволенню, оскільки прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що був вчинений злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, вказане майно є доказом злочину, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, метою застосування арешту є збереження даного майна, від можливості бути прихованим, відчуженим чи пошкодженим з метою приховування слідів злочину, що може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, магазин непродовольчих товарів, загальною площею 305, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (опис об`єкта: в житловому будинку літ. А-3 магазин непродовольчих товарів нежитлове приміщення №3 на І-му поверсі поз.1-4, на ІІ-му поверсі поз. 5-15, поз. І, на ІІІ-му поверсі поз. 16-29, поз. ІІ, загальною площею 305, 9 кв. м., ганки літ. а, а1, сходи літ а2), - що належить ОСОБА_11 на праві приватної власності; підвальне та нежитлове приміщення на 1 поверсі житлового будинку літ. А-5, площею, 1117, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (1/2 частки) та ОСОБА_6 (1/2 частки), у тому числі на виділену в натурі частку цього майна площею 558, 2, кв.м. ( реєстраційний номер майна 38821893), що належить ОСОБА_6 та частку площею 558, 3 кв.м. (реєстраційний номер майна 38822022), що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; квартиру площею: загальна 184, 60 кв. м., житлова 174, 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (опис об`єкта: у житловому будинку літ. А-9, А-1, А1-1, А2-1 квартира АДРЕСА_4 , - яка належить на праві власності ОСОБА_14 .

Заборонити власникам та іншим особам за дорученням власників розпоряджатися нежитловим приміщенням, магазином непродовольчих товарів, загальною площею 305, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (опис об`єкта: в житловому будинку літ. А-3 магазин непродовольчих товарів нежитлове приміщення №3 на І-му поверсі поз.1-4, на ІІ-му поверсі поз. 5-15, поз. І, на ІІІ-му поверсі поз. 16-29, поз. ІІ, загальною площею 305, 9 кв. м., ганки літ. а, а1, сходи літ а2), - що належить ОСОБА_11 на праві приватної власності; підвальним та нежитловим приміщенням на 1 поверсі житлового будинку літ. А-5, площею, 1117, 3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (1/2 частки) та ОСОБА_6 (1/2 частки), у тому числі на виділену в натурі частку цього майна площею 558, 2, кв.м. ( реєстраційний номер майна 38821893), що належить ОСОБА_6 та частку площею 558, 3 кв.м. (реєстраційний номер майна 38822022), що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; квартирою площею: загальна 184, 60 кв. м., житлова 174, 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (опис об`єкта: у житловому будинку літ. А-9, А-1, А1-1, А2-1 квартира №32, яка складається з 1 житлова кімната, 2 санвузол, І лоджія, ІІ балкон, 3 житлова кімната, ІІІ лоджія), - яка належить на праві власності ОСОБА_14 .

Ухвала виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1