Номер провадження 1-кп/201/43/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 02 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003994 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, перебуваючого на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2015 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його на власну корить, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом зловживання довірою своєї знайомої ОСОБА_11 , ввівши останню в оману відносно своїх дійсних намірів, під приводом безкоштовного дрібного ремонту комп`ютерного планшету марки «Samsung ТАВ З GТ-Р5210» в корпусі білого кольору вартістю 3 888 гривень 50 копійок, повідомивши ОСОБА_11 , заздалегідь неправдиві відомості про те, що планшет поверне їй через два дні, при цьому не маючі наміру на здійснення зазначених дій, попросив у останньої передати йому належний їй планшет марки «Samsung ТАВ З GТ-Р5210» в корпусі білого кольору.

ОСОБА_11 , будучи впевненою у доброчесних намірах ОСОБА_7 , передала останньому належний їй комп`ютерний планшет марки ««Samsung ТАВ З GТ-Р5210», після чого ОСОБА_7 , зник з місця скоєння злочину з майном, яким заволодів шахрайським шляхом, та в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 3 888 гривень 50 копійок.

Умисні дії, ОСОБА_7 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України спочатку не визнав та заперечував наявність у нього мети заволодіння планшетом потерпілої шляхом обману та стверджував, що дійсно хотів відремонтувати цей планшет та повернути останній, але не зробив цього через раптово виниклі матеріальні труднощі. Згодом обвинувачений змінив свою позицію та визнав себе винним у повному обсязі в інкримінованому йому діянні та показав, що з потерпілою ОСОБА_11 познайомився в серпні 2015 року і між ними склалися інтимні стосунки. 06 вересня 2015 року, ввечері близько 18 години, перебуваючи вдома у потерпілої, він дізнався, що у неї зламався планшет. Тоді у нього виник умисел на заволодіння цим планшетом через наявний у нього на той час борг. З цією метою він запропонував потерпілій свою допомогу у ремонті її планшету та запевнив, що у нього є знайомий, який відремонтує цей планшет безкоштовно, та попросив ОСОБА_11 передати йому планшет. Проте насправді він переслідував іншу мету та збирався здати цей планшет у ломбард, щоб отримати гроші та повернути борг. Потерпілу зацікавила його пропозиція про безкоштовний ремонт, вона погодилася та передала йому планшет. По дорозі додому він перезавантажив планшет та заклав його у ломбард, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 та є цілодобовим, отримавши грошові кошти у розмірі 1600 гривень, які використав на свої особисті потреби, тобто повернув борг. Починаючи з 07 вересня та до 18 вересня 2015 року йому дзвонила потерпіла та весь час питала, коли вона може забрати свій планшет. Він відповідав, що планшет вже відремонтований, але він не має змоги його передати, оскільки знаходиться на службі. Так як, потерпіла постійно йому дзвонила та нервувала з приводу того, що не може забрати свій планшет, 18 вересня 2015 року він попросив свою матір викупити планшет з ломбарду, але в останньої не було коштів і вона зустрілась з потерпілою, повідомила їй про те, що її планшет знаходиться в ломбарді та домовилась із останньою, що вона сама викупить свій планшет. Після чого потерпіла викупила свій планшет та звернулась до відділу поліції. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушень, що інкримінуються, ні вартість майна, яким заволодів, ні вину. Додав, що матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 за викуп планшета з ломбарду відшкодував в повному обсязі у сумі 1 900 гривень. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що з обвинуваченим ОСОБА_7 познайомилася в середині серпня 2015 року, між ними склалися інтимні стосунки і він часто бував у неї вдома. 06 вересня 2015 року, ввечері, ОСОБА_7 знаходився у неї вдома. Під час спілкування вона розповіла останньому, що у неї зламався планшет, на що обвинувачений запропонував його відремонтувати безкоштовно та повернути вже через декілька днів. Оскільки вони зустрічалися і вона йому довіряла, нічого не запідозрила та погодилася на його пропозицію, тим паче, що останній обіцяв здійснити безкоштовний ремонт. Після чого вона віддала планшет ОСОБА_7 і він пішов. В подальшому вони не бачилися, але продовжували спілкуватися по телефону, під час їх спілкування вона цікавилася у обвинуваченого чи відремонтував він планшет і коли вона може його забрати, на що ОСОБА_7 повідомив, що вже відремонтував його та планшет знаходиться у нього вдома й при наступній зустрічі він його віддасть. З 11 вересня 2015 року, ОСОБА_7 перестав відповідати на дзвінки, тоді вона дзвонила його матері, на що остання сказала, що він перебуває на службі та в нього не має часу на розмови. 17 вересня 2015 року, їй подзвонила матір обвинуваченого та розповіла, що планшет знаходиться в ломбарді і в неї та ОСОБА_7 не має коштів, щоб його викупити. При цьому, повідомила, що для того, щоб викупити планшет необхідно 1 780 гривень разом з відсотками та прострочкою. Вона вирішила самостійно викупити свій планшет, оскільки іншого виходу у неї не було та домовилася із матір`ю ОСОБА_7 зустрітися 18 вересня 2015 року біля ломбарду. 18 вересня 2015 року, вони зустрілися біля ломбарду, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, буд. 12, де вона викупила свій планшет та попросила працівників ломбарду зазначити на квитанції, що планшет викупила вона особисто. Після чого, вона звернулася до відділення поліції із відповідною заявою. Додала, що 23 вересня 2015 року матір ОСОБА_7 перерахувала на її картку грошову суму у розмірі 1 900 гривень та просила забрати заяву з поліції. ОСОБА_7 на зв`язок так і не вийшов, усі питання вирішувались через його матір. Претензій матеріального та морального характеру вона до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляла, висловила думку щодо покарання ОСОБА_7 на розсуд суду.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого та потерпілої, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і ОСОБА_7 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що

ОСОБА_7 раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка страждає на захворювання «ВПС: аневризма міжпередсердної перегородки з вторинним дефектом міжпередсердної перегородки», у зв`язку із чим, перенесла операцію, що підтверджується відповідною випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 28 лютого 2016 року, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 з 12 лютого 2016 року, за місцем проживання характеризується із задовільної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному та добровільне відшкодування потерпілій завданих збитків.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо без ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_7 має бути призначене покарання у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_7 витрат по проведенню товарознавчої експертизи у розмірі 92 (дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-комп`ютерний планшет «Samsung ТАВ З GТ-Р5210» в корпусі білого кольору, який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити останній, як законному володільцю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати по проведенню товарознавчої експертизи у розмірі 92 (дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-комп`ютерний планшет «Samsung ТАВ З GТ-Р5210» в корпусі білого кольору, який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити останній, як законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1