Справа № 307/2164/15-к
Провадження №1-кп/307/275/16
15 червня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногорка, Уінського району, Пермської області Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Тячівського районного суду від 17.12.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 ч.4 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Тячівського районного суду з апеляційної інстанції надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України після скасування вироку суду на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта, з долученими до нього документами, суд приходить до наступного висновку.
Згідно до обвинувального акту ОСОБА_4 пред`явлено підозру в тому, що 27.12.2014 року о 00 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки Ауді А6 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , їдучи по вул. Вайди в с .Терново Тячівського району, був зупинений працівниками ВДАІ з обслуговування Тячівського району та, завідомо знаючи, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль є підробленим, пред`явив вказаний бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Ауді А6, 1998 року випуску, типу легковий седан В , зеленого кольору, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , об`ємом двигуна 2496 куб. см., виданий на прізвище власника ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_2 , серії НОМЕР_4 , який згідно висновку експерта №15/307 від 27.05.2015 року не відповідає встановленому взірцю документів, які вдаються власникам транспортних засобів органами ВРЕВ ДАІ МВС України та виготовлений струменево-крапельним способом за допомогою копіювально-множинної техніки.
Органом досудового слідства ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 358 ч.4 КК України як використання завідомо підробленого документа.
За змістом ч. 2 ст. 314 КПК України на стадії проведення підготовчого судового засідання суд повинен належно перевірити наявність і достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України. Також суд має врахувати, що у разі відсутності в обвинувальному акті відомостей, передбачених п. п. 1 9 ч. 2 ст. 291 КПК України учасники судового провадження позбавляються можливості реалізувати належний захист своїх законних прав та інтересів, для запобігання чому суд повинен перевіряти обвинувальний акт на предмет його відповідності вимогам ст. 291 КПК України і у разі виявлення невідповідності повернути прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
За змістом ст. 291 ч.1 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті ( частину статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
До обвинувального акту, згідно до ч. 4 п.1 цієї статті додається реєстр матеріалів досудового розслідування, якій відповідно до ч.2 ст.109 КПК України повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Органом досудового розслідування і прокурором в даному провадженні ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.
Зокрема, з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 вбачається, що органом досудового розслідування йому була висунута лише підозра, а обвинувачення, як цього вимагає ч.4 ст. 119 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, не пред`являлося( Т.1 а.с. 2, 3).
Відповідно до ст. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Зі стадії підготовчого засідання, відповідно до вимог ст.. 314 КПК України, суд вправі повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Враховуючи вимоги ст.24 Конституції України, ст. ст. 8, 10, 21 КПК України щодо верховенства права, рівності учасників кримінального провадження перед законом і судом та доступу до правосуддя, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, складений з порушенням вимог, передбачених п. п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, а, отже, розгляд кримінального провадження в суді без належного формулювання обвинувачення є неможливим.
У рішенні від 09.10.2008 року , прийнятому Європейським судом з прав людини «Абрамян проти Росії» , зазначено: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
У цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп.»а» п.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальному провадженні надання повної , детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути керівнику Тячівської місцевої прокуратури для усунення вказаних недоліків.
Керуючись ст.ст.314-316, 369 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, повернути керівнику Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області для усунення вказаних недоліків.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.
Головуючий: ОСОБА_1