Справа № 615/1216/16-к
У Х В А Л А
Іменем України
16.09.2016 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання слідчого СВ Валківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,

встановив:

16.09.2016 року до Валківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Валківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання погоджено прокурором Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , будучи неодноразово засудженим за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

14.09.2016 року близько 13-00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, підійшов до ОСОБА_9 та несподівано для останньої, шляхом ривка витягнув із кишені халату, який знаходився на ОСОБА_9 , грошові кошти в сумі 800 гривень та разом з ними втік з місця вчинення злочину, чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на вищевказану суму.

Таким чином, на думку слідчого, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Посилаючись на те, що 14.09.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 4 до 6 років, що він ніде не працює, раніше неодноразово засуджений за корисливі злочини, останній раз 18.12.2009 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ст.395, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України до шести років позбавлення волі, звільнений 20.06.2015 року по відбуттю строку покарання, слідчий вважає про наявність достатніх підстав, що ОСОБА_6 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під ватрою, в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як безпосередньо після вчинення злочину намагався втекти від потерпілого, що свідчить про ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_6 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , який був безпосереднім свідком вчинення кримінального правопорушення, та інших свідків, які будуть встановлені під час досудового розслідування по кримінальному провадженню та на теперішній час не відомі органу досудового розслідування, і тим самим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про ризики передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України та п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Як зазначає слідчий в клопотанні, кримінальна направленість особи ОСОБА_6 , відсутність постійного заробітку та доходу на проживання свідчить про те, що підозрюваний, знаходячись на свободі, продовжить злочинну діяльність, що відноситься до ризику, передбаченого п.5. ч.1 ст.177 КПК України.
Обрання більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого, не можуть запобігти доведеним по кримінальному провадженню ризикам, так як перебуваючи на свободі підозрюваний матиме можливість покинути місце свого проживання, продовжити вчиняти злочини, впливати на свідків і тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий, посилаючись на викладені в клопотанні обставини, просив задовольнити клопотання, оскільки інші заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного в ході проведення подальших слідчих дій.

Прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний визнав свою вину в інкримінованому злочині повністю, щиро розкаявся, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, посилаючись на те, що сприяє розкриттю злочину, надав правдиві показання, має постійне місце проживання та реєстрації, де проживає з матір`ю похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, оскільки перенесла два інфаркти.

Пояснив, що після звільнення 20.06.2015 року весь час проживає за місцем реєстрації, неофіційно працює по найму у людей. Потерпілу знає з 1987 року, інколи вона просила допомогти по огороду. ОСОБА_9 проживає зі співмешканцем, з яким часто випивають, буває випивають разом. Сварок ніколи не було, можливо невеликі, на ґрунті вживання алкоголю. Потерпіла зі співмешканцем допомагали матері по господарству, коли він перебував в місцях позбавлення волі. Зараз він їм допомагає по господарству. Між ними склалися дружні відносини.

13.09.2016 року мати ходила до потерпілої в гості за рецептом, а наступного дня, коли вона прийшла до неї, остання повідомила, що загубила гроші, які поклала в тапки біля дверей. Близько 12-00 год. він прийшов до матері, щоб взяти ключі від своєї хати, та, дізнавшись про зникнення грошей, почав допомагати їм в пошуках. Гроші знайшов біля шафи, як потім з`ясувалося, потерпіла переставила тапки в шафу, а коли переставляла, гроші випали із тапок. Зрадівши співмешканець збігав за пляшкою, випили за те, що знайшлися гроші. Після чого попросив потерпілу ще купити горілки та пачку сигарет навпіл зі співмешканцем, але вона відмовилася, тому взяв з її халату 800 грн. Не думав забирати гроші для своїх потреб, а думав повернути їх ввечері, щоб вона все-таки купила горілки. Якби мав намір потратити гроші, то відразу ж пішов би до магазину, який розміщений біля їхнього домоволодіння, а він пішов додому. По дорозі його затримали працівники поліції з грошима та повели до потерпілої, яка просила віддати їй гроші, але працівники поліції в райвідділі опечатали їх в конверт в присутності понятих.

Вказав, що ховатися від органів досудового розслідування та суду не збирається, готовий відбути призначене покарання.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що вчинення тяжкого злочину не може бути підставою для обрання найтяжчого запобіжного заходу. Підзахисний щиро розкаявся, визнав свою вину, потерпілій повернуто її гроші. Вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурор не довів обставини, передбачені ч.2 ст.177, п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із доданого до клопотання витягу з ЄРДР, 14.09.2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_9 в домоволодінні АДРЕСА_1 , шляхом ривка, вільним шляхом заволодів грошовими коштами в сумі 800 грн., які перебували в кишені халату ОСОБА_9 .

За даним фактом розпочато кримінальне провадження № 0000642 від 14.09.2016 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст.186 КК України.

Згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 затриманий 14.09.2016 року о 16-50 год. (фактично затриманий о 14-15 год. на місці вчинення злочину).
14.09.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 4 до 6 років.
На підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину надано протокол огляду домоволодіння АДРЕСА_1 від 14.09.2016 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 14.09.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 15.09.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14.09.2016 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 14.09.2016 року.
Слідчий в судовому засіданні підтвердив, що дійсно підозрюваний дає чіткі, правдиві показання, разом з тим потерпіла постійно змінює свої показання, в зв`язку з чим є необхідним проведення одночасного допиту.

Сукупність наданих слідчим та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження свідчать про наявність суперечностей щодо правильності кваліфікації кримінального правопорушення інкримінованого підозрюваному, що підлягає встановленню під час досудового розслідування.

Вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Високопілля Валківського району Харківської області, українець, громадянин України, що офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданої слідчим в судовому засіданні характеристики з місця проживання підозрюваний дійсно проживає та зареєстрований за вказаною вище адресою, від мешканців села надходили усні скарги на його поведінку, однак відомості про результати розгляду скарг та притягнення ОСОБА_6 до будь-якої відповідальності характеристика не містить.

Як вбачається із наданого слідчим в судовому засіданні вироку Валківського районного суду Харківської області від 18.12.2009 року ОСОБА_6 раніше засуджений 29.08.1991 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.2 ст.140 КК України до 2 років виправних робіт із утриманням 20 відсотків заробітку; 12.03.1993 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.141, ст.ст. 42,43 КК України до 4 років 6 місяців 20 днів позбавлення волі, звільнений 18.01.1997 року по відбуттю строку покарання; 07.03.2001 року вироком Люботинського міського суду Харківської області за ч.2 ст.144 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 12.11.2005 року по відбуттю строку покарання; 19.03.2007 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі

ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 18.03.2008 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ст.395 КК України до 2 місяців арешту, звільнений 20.06.2008 року по відбуттю строку покарання, 18.12.2009 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ст.395, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 20.06.2015 року по відбуттю строку покарання. Офіційних даних про судимості не надано.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що слідчий та прокурор не довели, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення саме такого ступеня тяжкості та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч.2 ст.181 КПК України встановлює, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя приймає до уваги наявність доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; наявність на утриманні матері похилого віку, яка потребує стороннього догляду, та вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Валківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високопілля Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, що не працює, раніше неодноразово засуджений, останній раз 18.12.2009 року вироком Валківського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ст.395, ч.2 ст.186, ч.3 ст.357 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 20.06.2015 року за відбуттям строку покарання, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду або слідчого судді цілодобово строком до 10 листопада 2016 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Валківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1