Справа №468/1088/15-к 24.10.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального № 0000152, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2015р., за апеляційними скаргами прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.05.2016р.

Обвинувачений:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нововасилівка Єланецького району Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

обвинувачений : ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_8

потерпілий: ОСОБА_9

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/600/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Категорія: ст. 129 ч.1 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст вимог апеляційної скарги апелянтів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати, в частині звільнення обвинуваченого від призначеного йому покарання, на підставі ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, провадження відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.05.2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо судових витрат по справі.

Узагальнені доводи апелянтів.
Прокурор вважає, що судом не було враховано те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину не визнав.

Вказує, що суд першої інстанції також не в достатній мірі врахував, що обвинуваченим скоєно злочин із використанням вогнепальної зброї, що могло призвести до тяжких наслідків.

Обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується із висновками суду стосовно наявності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Апелянт вважає, що судом не враховано, те що він в день події виконував обов`язки охоронця території садового товариства «Мрія», а потерпілий намагався протиправно заволодіти майном цього товариства.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 10 березня 2016 року близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи на території дачної ділянки № НОМЕР_1 СТ «Мрія» Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, реалізуючи свій злочинний умисел на погрозу вбивством, усвідомлюючи, що дана погроза може викликати у ОСОБА_9 побоювання за своє життя, з метою залякування потерпілого, направив ствол належної йому мисливської рушниці МЦ 212, серійний номер НОМЕР_2 в бік потерпілого. Продовжуючи свої злочинні дії з метою підтвердження реальності своїх намірів, ОСОБА_6 утримуючи вище вказану рушницю в руці, здійснив один постріл із рушниці в землю, в результаті чого потерпілий сприйняв погрозу вбивством як реальну.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію обвинуваченого, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу обвинуваченого просив залишити без задоволення, міркування потерпілого про задоволення скарги прокурора і відмови в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та додатково надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, за наведених у вироку обставин підтверджена наданими стороною обвинувачення доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Так, як вбачається з заяви потерпілого ОСОБА_9 , що міститься в матеріалах кримінального провадження, 10.03.2015р. близько 11 години біля дачної ділянки № НОМЕР_1 СТ «Мрія» Мар`ївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, ОСОБА_6 здійснив постріл з мисливської рушниці в його бік (а.п. 154).

В суді першої інстанції потерпілий пояснив, що 10.03.2015р. він приїхав на територію СТ «Мрія» із своїм знайомим ОСОБА_11 для того, щоб забрати металеву будку, яку йому напередодні продав ОСОБА_12 . Зазначив, що погрузивши будку, вони почули два хлопки. Після того як він обійшов трактор із лівого боку, то побачив перед собою на відстані до 10 метрів ОСОБА_6 , який стояв із направленою на нього рушницею та в той момент, коли він обходячи трактор наближався в його бік, обвинувачений зробив рух та вистрілив в район його ніг. Вказує, що він встиг розставити ноги в бік та набої пройшли безпосередньо біля нього в землю.

Показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , який в суді першої інстанції підтвердив зазначені потерпілим обставини події.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.03.2015р. на території місцевості між дачними ділянками № НОМЕР_3 та № 520 СТ «Мрія» виявлені набої рушниці в решітці радіатора.

Згідно протоколу огляду предметів від 13.03.2015р. у ОСОБА_6 була виявлена та вилучена мисливська рушниця марки МЦ 212, серійний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експерта № 303 від 20.03.2015 року за результатами проведення судово-балістичної експертизи вказаної мисливської рушниці вона є гладкоствольною самозарядною вогнепальною зброєю.

Висновок експерта № 492 від 20.03.2015 року свідчить про те, що з вказаної рушниці проводилися постріли після останнього її чищення та змащування.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 здійснив декілька пострілів в трактор, а потім направив рушницю в бік потерпілого ОСОБА_9 і здійснив постріли.

З огляду на наведене, Апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_6 були направлені на погрозу вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_9 . Така погроза потерпілим сприймалась як реальна, тобто така яка могла здійснитися.

Так, в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що в момент пострілу він так злякався та зрозумів, що якби постріл був вчинений вище у нього б залишились сиротами двоє діток.

В даному випадку не має значення чи збирався ОСОБА_6 здійснити свою погрозу в дійсності, чи ні.

Мотиви, на які посилається в апеляційні скарзі обвинувачений (припинення дій з боку потерпілого, який на його думку намагався заволодіти майном товариства) на кваліфікацію злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України не впливають.

Крім того, з додатково наданих суду апеляційної інстанції документів, а саме із звернення садоводів СТ «Мрія» вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 в зазначеному товаристві охоронцем ніколи не працював.

Таким чином, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

З огляду на наведене, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те. що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення не є слушними та не підтверджується матеріалами провадження.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру він, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням у процесуальному документі суду тощо.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні бути враховані до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

У цьому кримінальному провадженні суд першої інстанції керувався саме вказаними нормами матеріального права при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Так, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції, відповідно до вищенаведених вимог статей КК України врахував обставини скоєння злочину, а також те, що обвинувачений скоїв злочин невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, одружений, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.
Посилання прокурора на те, що обвинувачений не визнав вину у вчиненні злочину не є слушними, оскільки невизнання вини є правовою позицією обвинуваченого і не може впливати на прийняття рішення.
Твердження прокурора, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 злочин міг би спричинити більш тяжкі наслідки, є лише припущенням і не може бути перешкодою для звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням.
З огляду на наведене, призначене ОСОБА_6 покарання відповідає його меті у відповідності до вимог ст. 50 КК України, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним злочинів.
Таким чином, з огляду на наведене підстав вважати покарання, призначене ОСОБА_6 із застосуванням ст. 75 КК України несправедливим, у тому числі внаслідок м`якості, Апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, Апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 18.05.2016 р. - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:

Судді: