Справа № 1003/5134/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Бобкова Н. В. ,

при секретарі Шутенко Ю. В.,

за участю прокурора - Корнєвої І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, тимчасово не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в силу ст. 89 КК України судимості не маючого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 скоїв злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), за наступних обставин.

Згідно рішення Білоцерківського районного суду № 2-978 від 02.08.2002 р. ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 26.07. 2002 р. і до повноліття дитини.

Проте, ОСОБА_1 свідомо розуміючи, що за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) настає кримінальна відповідальність, став на шлях злісного ухилення від сплати аліментів, офіційно не працевлаштовувався, займався випадковими заробітками в різних місцях за що отримував грошові кошти, в центр зайнятості на облік не ставав, ніякої добровільної матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої доньки Катерини, не надавав, аліменти та кошти на її утримання не сплачував, внаслідок чого склалася заборгованість по сплаті аліментів : у листопаді 2008 р. 210,30 грн., у грудні 2008 р. 210,30 грн., за 2009 р. у січні 248,40 грн., у лютому 248,40 грн., у березні 248,40 грн., у квітні 250,80 грн., у травні 250,80 грн., у червні 250,80 грн., у липні 251,70 грн., у серпні - 251,70 грн., у вересні 251,70 грн., у жовтні 260,40 грн., у листопаді 260,40 грн., у грудні 260,40 грн., за 2010 р. у січні 270,30 грн., у лютому 270,30 грн., у березні 270,30 грн., у квітні 275,10 грн., у травні 275,10 грн., у червні 275,10 грн., у липні 276,30 грн., у серпні 276,30 грн., у вересні 276,30 грн., у жовтні 282,30 грн., у листопаді 282,30 грн., у грудні 282,30 грн., за 2011 р. у січні 293,10 грн., у лютому 293,10 грн., у березні 293,10 грн., у квітні 299,10 грн., у травні 299,10 грн., у червні 299,10 грн., у липні 299,10 грн., у серпні 299,10 грн., у вересні 299,10 грн., у жовтні 306,60 грн., у листопаді 306,60 грн., у грудні 312,60 грн., у січні 2012 р. 333,60 грн., у лютому 2012 р. 195,56 грн.

Таким чином, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 17.02.2012 р. склала 10900,16 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні вказаних дій визнав повністю і ствердив, що дійсно згідно рішення Білоцерківського районного суду № 2-978 від 02.08.2002 р. зобовязаний сплачувати аліменти на користь бувшої дружини ОСОБА_2 на утримання доньки Катерини, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 26.07. 2002 р. і до повноліття дитини. Однак з листопада 2008 р. аліменти не сплачував, хоча неодноразово був

попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, життям доньки не цікавився, допустив заборгованість в сумі 10900,16 грн., яку має на меті поступово виплачувати. Відшкодував на даний час 1000 грн. У скоєному розкоюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним у скоєнні інкримінованих дій, ОСОБА_1 в силу ст.299 ч.3 КПК України просив суд не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які не оспорює, при цьому права та наслідки вказаної відмови йому детально роз'яснено.

З врахуванням вказаного суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються.

Таким чином суд рахує, що вина ОСОБА_1 у скоєнні злочину доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст.164 ч.1 КК України, оскільки він скоїв злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини справи.

ОСОБА_1 судимості не має, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, частину заборгованості погасив.

Пом'якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин по справі суд не вбачає і рахує доцільним призначити йому покарання у вигляді обмеження волі та звільнити від відбування покарання умовно, з іспитовим терміном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України і призначити покарання - 1(один) рік обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання, якщо він на протязі іспитового строку 1(один) рік не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_1 покласти на відділ виконання покарань Білоцерківського РВВС за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб після проголошення через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя: Н. В. Бобкова