МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/77/16-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши 28 квітня 2016 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Чемеровецького району Хмельницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньку, учасника зони АТО, раніше судимого: 11.06.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 407 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України із звільненням від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом на посаді навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні матрос,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
19.11.2014 року ОСОБА_3 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України терміном на три роки.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2014 року № 70-кс матрос ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу Збройних Сил України та призначений на посаду навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2014 року №145 матрос ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви,встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_3 достеменно було відомо.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2015 року №146 матросу ОСОБА_3 надано вихідні дні з виїздом за межі Миколаївського гарнізону терміном з 23.07. 2015 року по 06.08.2015 року.
07.08.2015 року о 08 год. 30 хв. матрос ОСОБА_3 , в умовах
особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби, не з`явився на службу до місця служби - табірного збору військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) та продовжував незаконно перебувати поза його межами до 07 год. 45 хв. 24.12.2015 року, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу.
24.12.2015 року о 07 год. 45 хв. матроса ОСОБА_3 затримано працівниками Чаплинського відділення Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області на підставі ухвали слідчого судді.
Таким чином, матрос ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 07.08.2015 року о 08 год. 30 хв. діючи умисно, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби, не з`явився на службу до місця служби - табірного збору військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) та продовжував незаконно перебувати поза його межами до 07 год. 45 хв. 24.12.2015 року, проводячи на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил раїни, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу,тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 408 КК України (в редакції закону від 12.02.2015) - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і показав суду, що дійсно після перебування в зоні АТО з 23.07.2015 року по 06.08.2015 року йому було надано відпустку. Однак, у зв`язку з тим, що його дружина захворіла та потребувала лікування він не повернувся до військової частини. У вчиненому розкаюється та просить не позбавляти його волі.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 крім визнання ним своєї вини також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, з копії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 19.11.2014 року вбачається, що його укладено з ОСОБА_3 на три роки ( а.с.65-66)
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №70-кс від 19.11.2014 року ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу Збройних Сил України та призначено на посаду навідника танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 та присвоєне військове звання матрос ( а.с.62).
З акту службового розслідування вбачається, що 0 07 годині 207 серпня 2015 року командиром танку першого танкового взводу танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 сержантом ОСОБА_6 було виявлено відсутність ОСОБА_3 , який не вийшов на військову службу після проведення вихідних днів, наданих йому після відрядження в зону АТО та не повернувся на територію табірного збору військової частини НОМЕР_1 . На телефонний зв`язок ОСОБА_3 не виходив, його телефон був відключений. ( а.с. 55).
Отже, оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, які повністю узгоджуються між собою, суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 408 КК України ( в редакції від 12.05.2015 року) тобто - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Призначення покарання та інші процесуальні дії.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, а також його особу.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він за місцем служби характеризується негативно, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, на обліку в наркодиспансері не перебуває, має на утриманні доньку студентку, вину визнав повністю, щиро розкаявся, є учасником зони АТО.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 також встановлено, що він раніше судимий , а саме 11.06.2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 407 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України із звільненням від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, тобто вчинив даний злочин в період відбування покарання за попереднім вироком.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання ним своєї вини, щире каяття, наявність на утриманні доньки, позитивну характеристику з місця проживання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не вбачається.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, в порядку, передбаченого ст. 71 КК України.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України ( в редакції закону України від 26.11.2015 року, який набув чинності 24.12.2015 року) строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає зарахуванню в строк позбавлення волі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обчислюючи період попереднього ув`язнення суд виходить з того, що запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 застосовано ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.12.2016 року. Фактично ОСОБА_3 затримано 24.12.2015 року. В подальшому строк його тримання під вартою продовжувався. ( а.с 29, 30, 34-36).
Таким чином, період попереднього ув`язнення ОСОБА_3 фактично становить з 24.12.2015 року по 28.04.2016 року включно, що складає 4 місяці 6 днів. Зарахуванню в строк позбавлення волі підлягає 8 місяців 12 днів ( 4 місяці 6 днів х 2).
Керуючись ст. ст. 370, 373,374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2015 року у вгляді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття п`ять років і один місяць позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 24 грудня 2015 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення у період з 24 грудня 2015 року по 28 квітня 2016 року включно, що становить 4 місяці 6 днів у строк позбавлення волі із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, що становить 8 місяців 12 днів.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Для ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до вимог ч. 3 ст. 376 КПК України він має право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження та заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1