Справа №331/5928/15-к
Пр. №1-кп/336/52/2016
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
11 березня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000982 від 18.03.2015 року, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді суду з 22.09.2015 року знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу закінчується 13.03.2016 року. Прокурор зазначає, що, враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, який переховувався від суду, був оголошений у розшук, під час здійснення якого скоїв кримінальне правопорушення, встановленні під час обрання запобіжного заходу ризики не втратили свого значення, крім того, на розгляді Комунарського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження № 333/5971/2015, пр.1-кп/333/53/2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України (епізод від 07.08.2015 року). Наразі призначено судове засідання у справі на 17.03.2016 року. Тому наявні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений, який має судимість, не зняту і не погашену, кримінальне правопорушення вчинив під час умовно дострокового звільнення, може переховуватися від суду і продовжувати протиправну діяльність.Тому сторона обвинувачення просить продовжити строк дії запобіжного заходу строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з обмеженням волі.

Суд вирішує питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у відповідності до глави 18 КПК України. Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2016 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 14.01.2016 року до 13.03.2016 року.

За результатами розгляду клопотання суд дійшов висновку про наявність суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, що відповідає ч.1 ст. 197 КПК України.

Суд виходить з того, що ОСОБА_4 має судимість, яка не знята і не погашена, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення під час умовно дострокового звільнення, в судові засідання не з`являвся, перебував у розшуку. ОСОБА_4 , як було повідомлено обвинуваченим, змінив місце проживання, номер засобів зв`язку, достеменно знаючи про те, що в декількох судах м.Запоріжжя щодо нього перебувають кримінальні провадження, таким чином свідомо переховувався від суду. Крім того, від об`єктивно підозрюється у тому, що після оголошення його у розшук він вчинив ще інші правопорушення. Встановлено, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, за злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

Продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить можливість особистої участі обвинуваченого під час судового провадження.

Судом визнано обґрунтованим, правомірним та доцільним продовжити утримання обвинуваченого під вартою, оскільки клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, крім того, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 336, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів, - з 11.03.2016 року по 09.04.2016 року.
Копію ухвали надіслати Запорізькому слідчому ізолятору, вручити обвинуваченому, його захиснику обвинуваченого та прокурору.

Ухвала суду не оскаржується та підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1