Єдиний унікальний номер 201/8400/16-к
Номер провадження 1-кп/201/315/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 14 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002004 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, який має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30 листопада 2015 року за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2016 року, в період часу з 22 години до 23 години, ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці Суворова у м. Дніпропетровську, знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09 жовтня 2015 року Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без фотокартки. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на підроблення паспорта громадянина України, тобто на підроблення посвідчення з метою його подальшого використання у власних цілях.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 13 травня 2016 року, в період часу з 09 години до 10 години ранку, знаходячись поблизу будинку № 18а по вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську, власноруч вклеїв в бланк знайденого ним паспорту громадянина України власну фотокартку, чим здійснив підроблення посвідчення з метою його подальшого використання у власних цілях.

Далі, 13 травня 2016 року, приблизно з 14 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи в своєму розпорядженні завідомо підроблене посвідчення - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09 жовтня 2015 року Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в бланк якого ним вклеєна особиста фотокартка ОСОБА_4 , вирішив використати вказаний документ у власних цілях.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що наявний в нього паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09 жовтня 2015 року Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в бланк якого вклеєна особиста фотокартка ОСОБА_4 , являється підробленим, перебуваючи в приміщенні пункту прокату велосипедів «Veliki.dp.uа», що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сергія Єфремова, 4а, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, назвався ОСОБА_6 та надав працівнику вище вказаного пункту прокату велосипедів завідомо підроблений документ, що містить недостовірні дані про її особу - паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09 жовтня 2015 року Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою отримання велосипеду в оренду на чуже ім`я, тобто на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в підробленні посвідчення з метою використання його підроблювачем, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у використанні завідомо підробленого документа, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю та показав, що 12 травня 2016 року, в період часу з 22 години до 23 години, він знаходився на вулиці Суворова у м. Дніпропетровську, де знайшов паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_6 , без фотокартки. В той момент він вирішив залишити цей паспорт собі з метою в подальшому вклеїти у нього свою фотокартку та використати у своїх власних цілях. Після чого, він пішов додому. Наступного дня, 13 травня 2016 року, зранку, він вийшов з дому, взявши із собою знайдений ним паспорт та свою фотокартку і направився на вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську. В період часу з 09 години до 10 години, він знаходячись поблизу будинку № 18а по вул. Дзержинського (Суворова) у м. Дніпропетровську, власноручно вклеїв в бланк знайденого ним паспорту громадянина України свою фотокартку з метою подальшого використання у власних цілях. Далі, приблизно о 14 годині, гуляючи по місту, він побачив рекламу прокату велосипедів і вирішив використати підроблений ним паспорт та отримати на нього велосипед. З цією метою, він прийшов до пункту прокату велосипедів, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сергія Єфремова, 4а та надав працівнику цього пункту підроблений ним паспорт з метою отримання велосипеду і назвався ОСОБА_6 . Далі у працівника цього прокату виникли сумніви щодо дійсності наданого ним паспорту і він викликав працівників поліції. При цьому не оспорював ні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, що інкримінуються, ні вину. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і ОСОБА_4 винний у їх вчиненні, оскільки він умисними діями вчинив підроблення посвідчення з метою використання його підроблювачем та використав завідомо підроблений документ, тому він підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, одружений, має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується із задовільної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Разом із цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного корисного злочину, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята і не погашена, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив злочини в період випробувального строку, призначеного за вироком суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у вчиненому.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, які наведені вище, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, і вважає, що ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

При цьому, суд не вбачає законних підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України, зокрема, у виді штрафу, як було запропоновано стороною обвинувачення у судових дебатах, оскільки, по-перше, як наведено вище обвинувачений раніше судимий за вчинення умисного корисного злочину, відповідних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став, про що свідчить вчинення ним у період випробувального строку нових злочинів, а по-друге, суспільно-корисною працею не займається та тривалий час не працює, а тому у суду є всі підстави вважати, що останній не зможе відбути запропоноване прокурором покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.

Разом із цим, судом встановлено, що відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого співвідношення одному дня позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Отже, під час судового розгляду даного кримінального провадження встановлено, що після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання за вказаним вище вироком суду, ОСОБА_4 вчинив новий злочин, тому суд вважає, що обвинуваченому має бути призначено покарання за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до призначеного покарання за даним вироком, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України.

До набрання вироком законної сили обраний під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат на залучення експерта для проведення судової техніко-криміналістичної експертизи у розмірі 770 (сімсот сімдесят) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок, що підтверджується відповідними довідками про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області 09 жовтня 2015 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0002004 знищити;

- посвідчення водія серія НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС-УВС Дніпропетровським МРЕВ-1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорія «В», «С», яке відповідно до розписки від 14 травня 2016 року передане на зберігання ОСОБА_4 залишити, як законному володільцю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту ОСОБА_4 частину покарання за попереднім вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

До набрання вироком законної сили обраний під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта для проведення судової техніко-криміналістичної експертизи у розмірі 770 (сімсот сімдесят) гривень 35 (тридцять п`ять) на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Могилів-Подільським РС УДМС України у Вінницькій області 09 жовтня 2015 року на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0002004 знищити;

- посвідчення водія серія НОМЕР_2 , видане ДАІ МВС-УВС Дніпропетровським МРЕВ-1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорія «В», «С», яке відповідно до розписки від 14 травня 2016 року передане на зберігання ОСОБА_4 залишити, як законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1