11-кп/775/268/2016(м)
263/9997/15-к

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполя Донецької області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, працюючого газорізником дільниці №2 Цеху енергоремонту ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», раніше судимого вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2015 року за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 1020 гривень, штраф оплачено 05.08.2015 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину і виконає покладені судом обов`язки. Стягнувши з ОСОБА_6 на користь держави суму 245,52 гривень за проведення судової експертизи.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, 30 липня 2015 року у денний час доби, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, переслідуючи мету незаконного виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , з макового насіння, кислоти, соди та розчиннику незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, який помістив у медичний шприц об`ємом 5мл.куб., та поклавши вказаний шприц з наркотичним засобом до правої зовнішньої кишені надягнутої на ньому куртки, вийшов з дому, тим самим незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, пересуваючись по території Центрального (Жовтневого) району міста Маріуполя.

30 липня 2015 року о 19:00 годині, працівники міліції біля 2-го під`їзду будинку №276 по бульвару Шевченко в Центральному районі міста Маріуполя зупинили ОСОБА_6 за скоєння адміністративного правопорушення, та в період часу з 19:05 години до 19:15 години, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, під час особистого огляду ОСОБА_6 , за участю двох понятих, у правій зовнішній кишені надягнутих на ньому шортів виявили і вилучили медичний шприц об`ємом 5мл.куб., частково заповнений рідиною коричневого кольору масою 2,052грам, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,104грам.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ст. 309 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Не оспорюючи доказів провини обвинуваченого в скоєному ним правопорушенні, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, промови учасників судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами, які судом всебічно й повно досліджені та правильно оцінені.

Проаналізувавши зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності та давши їм належну оцінку у вироку, суд обґрунтовано визнав винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та відповідно кваліфікував дії останнього.

А тому, висновки суду в цій частині щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржуються в апеляційній скарзі, згідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується міри покарання призначеної обвинуваченому ОСОБА_6 , то, оцінивши докази в сукупності, суд вірно кваліфікував дії останнього за ч.2 ст. 309 КК України, але на думку колегії суддів, призначив покарання, яке не повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Згідно ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, з - поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції правильно враховано, що злочин, який скоїв обвинувачений відноситься до категорії середньої тяжкості, працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, у вчиненому щиро кається.

Однак колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 вже має не погашену судимість за вчинення аналогічного злочину та з урахуванням цього, покарання за вироком суду є занадто м`яким та таким, що не відповідає тяжкості злочину й особі обвинуваченого, а тому є незаконним і підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Вирішуючи питання про призначення покарання, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 реальне покарання.

Обираючи розмір покарання колегія суддів враховує молодий вік обвинуваченого, те що він працевлаштований, працює газорізником дільниці №2 цеху енергоремонту ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», за місцем роботи характеризується позитивно, у вчиненому щиро розкаявся та на підставі зазначених обставин апеляційний суд вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного апеляційний суд вважає можливим, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, а саме до покарання у вигляді виправних робіт.

Відповідно до ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленого вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Приймаючи до уваги всі зазначені обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді виправних робіт з відрахуванням із заробітку встановленого судом відсотку.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 років виправних робіт за місцем праці, з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків заробітку.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3