Справа № 562/194/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
24.02.2016 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000780 про обвинувачення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заруддя Дубенського району Рівненської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 11 липня 2013 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі та звільненого від відбування покарання ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області 12 червня 2014 року на підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію»

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:
30 листопада 2015 року близько 10.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи на неохоронюваній території ВП «Локомотивного депо Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця» по вул.Гончара 1 в м.Здолбунів Рівненської області та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з вагону дизель-поїзду «ДР-1А 154-4», який знаходився на тракційній колії південного парку цеху ТО-2, за допомогою ключів та плоскогубців демонтував та намагався таємно викрасти п`ять метрів декоративної обшивки (алюмінієві полоси) загальною вартістю 325 грн., однак свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці працівниками залізниці та поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та по суті пояснив, що дійсно він 30 листопада 2015 року близько 10.00 години знаходився на території ВП «Моторвагонне депо Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця» та у вагоні дизель-поїзду вирішив викрасти декоративну обшивку (алюмінієві полоси), які мав намір здати на металобрухт, однак був затриманий на місці. У вчиненому щиро кається.

Його показання щодо обставин скоєного повністю узгоджуються з показаннями допитаного у судовому засіданні представника потерпілого.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує, що злочин, в якому він обвинувачуються, згідно ст.12 КК України є середньої тяжкості, думку представника потерпілого, особи обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за корисливий злочин.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не вбачається.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої інспекції.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного основного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд
з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 /два/ роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі, а саме:

-п`ять метрів декоративної обшивки (алюмінієві полоси), які зберігаються у кімнаті речових доказів Здолбунівського ВП ГУНП в Рівненській області та належать ВП «Моторвагонне депо Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця», повернути законному володільцю;

-інструменти (плоскогубці, молоток з дерев`яною ручкою, два металевих баєчних ключі, викрутку та металевий штир) віддані під розписку на відповідальне збереження ОСОБА_5 , залишити їх законному володільцю.

Документи кримінального провадження №0000780 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: