печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
30 червня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
29.06.2016 старший слідчий СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майна простих акцій у кількості 125000 штук, загальна номінальна вартість яких складає 125000000,00 грн., які формують статутний капітал ПАТ «Банк «Портал», власником яких, згідно рішення про заснування Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Портал» №1 від 07.06.2013 як єдиний засновник ПАТ «Банк «Портал», являється ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000254 внесені до ЄРДР 25.11.2015 року за фактом умисного ухилення від сплати податків, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст. 358, ч.3 ст.212, ч.2 ст. 212 КК України.

24 червня 2016 року у відповідності до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2, ч.3 ст. 212 КК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненою платником податків-фізичною особою, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненою платником податків-фізичною особою, яка зобов`язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

ОСОБА_4 володіє акціями у кількості 125 000 штук, загальна вартість яких складає 125 000 000,00 грн. (сто двадцять п`ять мільйонів гривень 00 копійок), які складають Статутний капітал ПАТ «Банк «Портал».

Зазначені акції, у кількості 125 000 штук, загальна номінальна вартість яких складає 125 000 000,00 грн. (сто двадцять п`ять мільйонів гривень 00 копійок), які складають Статутний капітал ПАТ «Банк «Портал» та фактично використовуються на власний розсуд ОСОБА_4 , є джерелом погашення збитків завданих державі, внаслідок скоєння нею кримінальних правопорушень передбачених ч.2, ч.3 ст. 212 КК України.

На підставі викладеного слідчий просила накласти арешт на належні ОСОБА_4 прості акції з метою відшкодування шкоди, завданих внаслідок кримінальних правопорушень ОСОБА_4 та в подальшому розгляду питання щодо прийняття законного рішення щодо забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень в дохід держави.

Дослідивши клопотання та матеріали, надані в його обґрунтування, надходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Посилаючись на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди, слідчий в клопотанні не зазначає про наявність в провадженні цивільного позову та обґрунтованість розміру цивільного позову, так само як і не зазначено про існування та розмір неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

До клопотання не долучено документів, якими обґрунтовуються доводи клопотання в цій частині.

В тексті клопотання слідчий зазначає про те, що санкція ч. 3 ст. 212 КК України, за якою в тому числі повідомлено про підозру ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, поряд із тим не посилається як на мету накладення арешту майна на необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Отже, оскільки в клопотанні підстави для арешту майна викладені некоректно, до клопотання не долучено матеріалів в обгрунтування наявності та розміру цивільного позову, вважаю, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України підлягає поверненню прокуророві з встановленням строку сімдесят дві години для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору ОСОБА_5 для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1