Справа № 159/2872/16-к
Провадження № 1-кп/159/176/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 160 301 100 007 35 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , з освітою середньою, розлученого, працюючого вантажником у ТОВ «Ковельський хлібокомбінат», має на утриманні 3 осіб, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 о 16 год. 07.04.16 р., знаходячись на подвір`ї по місцю свого проживання за адресою: буд. АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно своєю правою рукою схопив неповнолітню потерпілу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за лівий плечовий суглоб, після чого розвернув її обличчям до себе і продовжував натискати рукою в області лівого плечового суглобу, чим спричинив неповнолітній потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні неповнолітній потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Показав, що о 16 год. 07.04.16 р. він знаходився на подвір`ї по місцю свого проживання за адресою: буд. АДРЕСА_1 . Оскільки його дочку неповнолітню потерпілу - попередньо було доставлено у поліцію у нетверезому стані, і велосипед також виявився пошкодженим, він вирішив поспілкуватись із дочкою. Під час словесного конфлікту, що виник між ними, тривав біля 5 хв., неповнолітня потерпіла не забажала надалі слухати його, тому він, стоячи лицем до лиця неповнолітньої потерпілої на короткій відстані від неї, обома своїми руками схопив її за обидві її руки, а саме: в області середньої частини обох її плечей, розвернув її обличчям до себе. Заперечує, що натискав рукою неповнолітній потерпілій в області її лівого плечового суглобу. Не заперечує, що його діями було спричинено неповнолітній потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Просить у неповнолітньої потерпілої та суду вибачення. Цивільну вимогу прокурора визнає у повному обсязі.

Однак, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) у повному обсязі обвинувачення, повністю підтверджується як його показаннями, так і показаннями неповнолітньої потерпілої, свідків, у т. ч. неповнолітньої; експерта, письмовими доказами, що зібрані у справі.

Так, неповнолітня потерпіла суду показала, що обвинувачений її батько. Останній проживає у літній кухні того ж житлового обійстя, де проживає і вона у житловому будинку. Її батьки розлучені. Перед конфліктом, що мав місце 07.04.16 р. о 16 год. у дворі їх будинку, вона, катаючись на велосипеді в районі дач, таким чином поклала велосипед біля дороги, що він був пошкоджений проїжджаючим транспортним засобом. Напередодні, дійсно, вона потрапила у поліцію у нетверезому стані. Обвинувачений виявив бажання з нею поговорити про, в основному, пошкоджений велосипед. Став сварити, кричати, підвищуючи на неї голос. Вона не побажала надалі слухати крики батька та пішла у будинок. Однак, обвинувачений наздогнав її, схопив правою рукою за її ліву ключицю, повернув обличчям до себе, утримував, хоча вона пручалась та намагалась вирватись. Батько її утримував так не менше 2 хв., при цьому вона відчувала сильний біль у плечі. Просила батька відпустити її, скаржилась на сильний біль. Її менша сестра свідок ОСОБА_7 , яка була присутньою тут же, покликала на допомогу їх матір свідка ОСОБА_8 .. Через деякий час вона відчула посилення болю у місці, за яке її з зусиллям тримав батько під час конфлікту. Ліва її ключиця була прооперована біля 2 р. тому. В даний час вона потребує подальшого лікування плеча. Обвинуваченого не прощає. У вирішенні питання про його покарання, погоджується з позицією прокурора.

Законний представник неповнолітньої потерпілої підтримує думку та позицію неповнолітньої потерпілої.

Неповнолітній свідок ОСОБА_7 , будучи допитаною у судовому засіданні у присутності педагога, суду показала, що обвинувачений її батько, а неповнолітня потерпіла старша сестра. Перед конфліктом, що мав місце навесні 2016 р. у післяобідню пору у дворі їх будинку, неповнолітня потерпіла, катаючись на велосипеді, таким чином поклала велосипед біля дороги, що він був пошкоджений проїжджаючим транспортним засобом. Обвинувачений виявив бажання поговорити з неповнолітньою потерпілою. Між батьком та сестрою виникла сварка. Батько кричав на сестру. Вона була присутньою тут же, покликала на допомогу їх матір свідка ОСОБА_8 .. Сестра не побажала надалі слухати крики батька та пішла у будинок. Однак, обвинувачений наздогнав її біля дверей будинку, схопив правою рукою за ліве плече, повернув обличчям до себе, утримував. Сестра просила батька відпустити її, скаржилась на біль. До конфлікту сестра не скаржилась на плече.

Свідок ОСОБА_8 у суді показала, що обвинувачений її колишній чоловік, а неповнолітня потерпіла дочка. Колись обвинувачений подарував велосипед неповнолітній потерпілій. До конфлікту, що мав місце 07.04.16 р. о 16 год. у дворі їх будинку, неповнолітня потерпіла, катаючись на велосипеді, таким чином поклала велосипед біля дороги, що він був пошкоджений проїжджаючим транспортним засобом. За це обвинувачений став сварити неповнолітню потерпілу. Дочка не побажала надалі слухати крики батька та пішла у будинок. Однак, обвинувачений наздогнав її, схопив правою рукою за її ліве плече у його середній частині, повернув обличчям до себе, утримував, хоча вона пручалась та намагалась вирватись. Через деякий час дочка стала скаржитись на посилення болю у місці, за яке її з зусиллям тримав батько під час конфлікту, з цього приводу вони звернулись у лікарню, дочка була госпіталізована. Ліва ключиця дочки була успішно прооперована біля 2 р. тому. В даний час дочка потребує подальшого лікування плеча. Обвинувачений не бажає надавати кошти на лікування дочки без документального підтвердження витрат. Дочка потребує подальшого лікування.

Експерт суду показав, що виставлений неповнолітній потерпілій діагноз є прямим наслідком заподіяння їй такого тілесного ушкодження, про яке показує неповнолітня потерпіла та для наслідку, що настав, характерним є заподіяння таких насильницьких дій як стиснення плеча рукою, натискання на плече, з урахуванням того додаткового навантаження, що було створене рухами неповнолітньої потерпілої у випадку пручання. Намагання вирватися тощо. Зазначене вище повністю стверджується наданою йому меддокументацією.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доводиться також:

-висновком експерта № 141 від 25.05.16 р. проведеної судово медичної експертизи,

згідно з яким у неповнолітньої потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді післятравматичного периартриту плечового суглобу, що утворився від дії тупого твердого предмету, не виключається, від здавлення руками людини в час, вказаний у постанові слідчого і меддокументації, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження неповнолітня потерпіла не могла спричинити собі сама. Не виключається можливість отримання вищевказаних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного росту;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.16 р. за участю

неповнолітньої потерпілої та її законного представника, експерта, під час якого неповнолітня потерпіла детально розповіла та показала учасникам слідчого експерименту про обставини отримання нею тілесних ушкоджень під час конфлікту з обвинуваченим. У т. ч. пояснила, що ривок, яким обвинувачений розвернув її обличчям до себе, був різким.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що показання обвинуваченого в тій частині, що він не тиснув на плече неповнолітньої потерпілої під час конфлікту, спростовані в судовому засіданні показаннями неповнолітньої потерпілої, неповнолітнього свідка, свідка ОСОБА_9 , які як очевидці конфлікту, детально та послідовно ствердили, що під час конфлікту обвинуваченого з неповнолітньою потерпілою, що виник на грунті особистих неприязних відносин через пошкоджений велосипед, обвинувачений вчиняв по відношенню до неповнолітньої потерпілої вказані у обвинувальному акті дії умисно, із зусиллям, не дивлячись на скарги неповнолітньої потерпілої на сильний біль від його дій та пручання.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості; особу винного у їх сукупності, те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності; він має трьох утриманців, за місцем праці характеризується виключно позитивно, працює, має доход, стан його здоров`я.

Суд не приймає до уваги наданої прокурором суду характеристики обвинуваченого по місцю проживання, виданої працівником поліції, оскільки, характеристика не оформлена відповідно до вимог діловодства, відсутні відомості про те, з якої підстави та за чиєю вказівкою працівник поліції, який не є ДІМ, складав цю характеристику. У ній зазначені обставини, що можуть бути відомими особі, яка поспілкувалась з обвинуваченим чи особами які мешкають у одному з ним обійсті, однак, факти таких співбесід заперечуються обвинуваченим та його колишньою дружиною свідком.

Суд враховує думку неповнолітньої потерпілої та її законного представника, які обвинуваченого не прощають.

Обставин, що обтяжували б чи пом`якшували б покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що доцільно обрати обвинуваченому за ч. 2 ст. 125 КК України покарання у виді виправних робіт, так як він працює та має доход. Підстав для утримання обвинуваченого в умовах кримінально - виконавчих установ із здійсненням нагляду, суд не вбачає, оскільки, обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює та по місцю праці характеризується виключно позитивно. На думку суду, обрання обвинуваченому такого виду покарання як виправні роботи, забезпечить досягнення цілей його виправлення та перевиховання, буде мати застережний вплив як на нього, так і на інших осіб.

Ковельською місцевою прокуратурою було подано до суду заяву в інтересах держави в особі фінуправління виконкому Ковельської міськради Волинської області про стягнення з обвинуваченого 1 086 грн. 19 коп. витрат, пов`язаних з лікуванням неповнолітньої потерпілої від злочину.

Враховуючи обгрунтування заяви та докази, надані на підтвердження її обґрунтування, суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення.

Речових доказів у справі немає.

Процесуальних витрат у справі немає.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 128 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в доход держави 20 % із суми заробітку, терміном на 1 (один) рік.

Заяву Ковельської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на доход держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області 1 086 (одну тисячу вісімдесят шість) грн. 19 коп. витрат на лікування неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 від злочину.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий:ОСОБА_1