Справа № 358/581/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1119/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 01.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
01 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережка Богуславського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останні рази: 18.03.2002 року апеляційним судом Київської області за п.9 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185, ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 14 років; 10.06.2002 року Богуславським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 15 років, згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.04.2013 року на підставі ст.81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 6 місяців 14 днів,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 10.06.2002р і визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 4 (чотири) місяці. Також вирішено питання речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, на початку лютого 2016 року приблизно о 23 години, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, з допомогою зубила зірвав навісний замок на вхідних дверях, проник до житлового будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав пральну машину «Либідь» вартістю 425 гривень, водяний насос «Ручеек» вартістю 375 гривень, цукор в кількості 25 кілограм вартістю 345 гривень та борошно в кількості 25 кілограм вартістю 150 гривень. Все викрадене майно він по черзі виніс за межі подвір`я, та у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1 295 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене покарання шляхом застосування ст.69 КК України. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок суворості .

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правильність встановлення фактичних обставини справи, доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржується.

Покарання обвинуваченому за ч.3 ст.185 КК України судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом першої інстанції при призначенні покарання за ч.3 ст.185 КК України враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину; обтяжуючу обставину у вигляді вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання, є раніше судимим та звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання на 3 роки 6 місяців 14 днів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, на матеріалах кримінального провадження не ґрунтуються.

Також судом першої інстанції прийнято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин під час умовно-дострокового відбування покарання за попереднім вироком, тому до призначеного покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Колегія суддів підкреслює, що апеляційних скарг на неправильність застосування вимог ст.71 КК України не надходило і в силу вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вийти за межі поданої апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 за вироком взятий під варту з 30 червня 2016 року, а тому на підставі ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 30 червня 2016 року по 01 вересня 2016 року (дата набрання вироком законної сили) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Вирок Богуславського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 попереднє ув`язнення з 30 червня 2016 року по 01 вересня 2016 року, що становить 2 місяці 2 дні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Суддя: Суддя: