АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/515/16 Справа № 172/223/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоря Васильківського району Дніпропетровської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

10 лютого 2015 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт,

засудженого за ч.2 ст.185 КК України до одного року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України із застосуванням ст.72 КК України остаточно призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України покладені обов`язки:

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

За апеляційною скаргою заступника прокурора області ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним внаслідок неправильного застосування кримінального закону а саме ч.4 ст.70 КК України. Суд неправильно призначив покарання шляхом поглинення.

У вступній частині вироку підлягають виключенню відомості щодо судимості ОСОБА_6 за вироком Васильківського районного суду від 30 січня 2002 за ч.2 ст.185,75,76 КК України, оскільки судимість ця погашена.

Просить вирок суду змінити в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з вироку суду призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України та із вступної частини вироку відомості щодо судимості ОСОБА_6 за вироком від 30 січня 2002 року Васильківського районного суду за ч.2 ст.185,75,76 КК України.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що повторно 30 листопада 2014 року близько 07 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до домоволодіння, що належить ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , де пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мотокосу «Зеніт» ЗТБ-52/2200, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток у розмірі 2141,33 грн.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок суду змінити в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з вироку суду призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України та відомості щодо судимості ОСОБА_6 за вироком Васильківського районного суду від 30 січня 2002 року, проаналізувавши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання з наступних підстав. Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за які його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Відповідно до ст.413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Відповідно до довідки від 29 вересня 2015 року №1197, ОСОБА_6 , якого засуджено Васильківським районним судом Дніпропетровської області від 10 лютого 2015 року за ч.1 ст.185 КК України до 120 громадських робіт, 05 травня 2015 року знятий з обліку кримінально-виконавчої інспекції Васильківського району на підставі табелю Васильківського району на підставі табелю Васильківської сільської ради про відпрацювання кількості призначених громадських робіт, тобто останній відбув призначене покарання.

Проте, суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_6 застосував положення ч.4 ст.70 КК України поглинувши покарання, призначеним вироком від 10 лютого 2015 року, таким чином, суд

першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме закон, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є підставою для зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» дані про зняту чи погашену судимість не повинні заноситись до вступної частини вироку.

Отже, з вступної частини вироку підлягають виключенню відомості щодо судимості ОСОБА_6 за вироком від 30 січня 2002 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185,75,76 КК України, оскільки відповідно до ст.89 КК України судимість ОСОБА_6 , на момент винесення вироку від 20 січня 2016 року є погашеною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,405,407,409, 413 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити:

Виключити з вступної частини вироку відомості щодо судимості ОСОБА_6 за вироком від 30 січня 2002 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185,75,76 КК України.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку суду призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України до одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України покласти обов`язки:

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з дня проголошення апеляційним судом.

Судді: _____________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4