Справа № 691/727/16-к
Провадження № 1-кс/691/187/16
У Х В А Л А

29 серпня 2016 рокум.Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , та слідчого СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання про накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000462 від 01.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

встановив :

до слідчого судді Городищенського районного суду Черкаської області, за погодженням із начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся слідчий СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , з клопотанням про накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні за №0000462 від 01.10.2015 року.

В обґрунтування вказує, що 01.10.2015 року до Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області з заявою звернувся ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_9 зловживаючи довірою заволоділи грошовими коштами на загальну суму 1229 доларів США та належним йому автомобілем марки «Chevrolet Aveo» шляхом продажу йому домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_8 зловживаючи довірою та використовуючи довірчі стосунки, які склалися з ОСОБА_7 , внаслідок особистого знайомства, домовився про продаж домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , завідомо знаючи, що дане домоволодіння на праві свідоцтва про право на спадщину за заповітом перебуває у власності третьої особи ( ОСОБА_10 ), умисно замовчуючи цю інформацію, ввів ОСОБА_7 в оману та шляхом підписання договору купівлі-продажу будинку з розстроченням платежу від 01.06.2014 року, заволодів належним ОСОБА_7 транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , який обміняв на власний автомобіль «Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_2 , різниця у вартості яких урахувалась в оплату за домоволодіння, на загальну суму 60000,00грн.. Також, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, за обіцянку надати право власності на вказане домоволодіння, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти: у липні 2014 року в сумі 1175,00грн.; у серпні 2014 року 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 01.08.2014 року становить 1196,00грн.; у вересні 2014 року - 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 01.09.2014 року становить 1311,00грн.; у жовтні 2014 року 1300,00грн.; у листопаді 2014 року - 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 03.11.2014 року становить 1295,00грн.; у грудні 2014 року - 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 01.12.2014 року становить 1505,00грн.; у січні 2015 року - 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 06.01.2015 року становить 1577,00грн.; у лютому 2015 року 54 долари США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 02.02.2015 року становить 871,56грн.; у березні 2015 року - 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 02.03.2015 року становить 2685,00грн.; у квітні 2015 року 75 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 02.04.2015 року становить 1761грн.; у травні 2015 року - 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 05.05.2015 року становить 2113,00грн.; у червні 2015 року 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 02.06.2015 року становить 2108,00грн.; у липні 2015 року - 100 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» станом на 02.07.2015 року становить 2100,00грн.. Своїми діями ОСОБА_8 , заволодів належними ОСОБА_7 грошовими коштами, на загальну суму 2475,00грн., 1029 доларів США, що в перерахунку на гривні згідно довідки Філії Черкаського облуправління АТ «Ощадбанк» становить 18522,56грн. та автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 . 14.06.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України. 15.06.2016 року потерпілий ОСОБА_7 звернувся з заявою у якій вказує, що буде заявляти цивільний позов у даному провадженні. 23.06.2016 року потерпілий ОСОБА_7 надав до матеріалів кримінального провадження позовну заяву до підозрюваного ОСОБА_8 у якій зазначив ціну позову на суму 168229грн. 51коп.. Зазначену суму потерпілий обґрунтовує тим, що він на умовах договору, 01.06.2014 року укладеного між ним та ОСОБА_8 , передав останньому грошові кошти у сумі 1 229 доларів США, що підтверджується підписами підозрюваного у вказаному договорі та на час подання позову складає 33 229грн. 51коп., а також автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 середньою довідковою вартістю 134 930грн., вартість якого підтверджується повідомленням експерта товарознавця. Також ОСОБА_7 звернувся з клопотанням в якому просить накласти арешт на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_8 ..

Прокурор до судового засідання не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином, надійшла заява про розгляд клопотання про накладення арешту на майно, без його участі, заявлене клопотання просить задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_8 не з`явився, повідомлявся вчасно, будь-яких заяв/клопотань не надходило, його інтереси, згідно договору про надання правової допомоги від 20.04.2016р., ордеру серія ЧК №032307 від 20.04.2016р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2439 від 11.09.2006р., представляє адвокат ОСОБА_3 ..

Розгляд клопотання здійснюється з урахуванням положень ч.1 ст.172 КПК України.

У судовому засіданні, слідчий підтримав внесене клопотання, вказуючи, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №59785320 від 24.05.2016 року, житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 29.01.2016 року на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , тому з метою не відчуження вказаного майна, до прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженню №0000462 від 01.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, з метою забезпечення позову потерпілого ОСОБА_7 , є необхідність у накладені арешту на дану нерухомість. Захисник заперечуючи щодо внесеного слідчим, послався на те, що клопотання про накладення арешту на майно не відповідає вимогам КПК України, щодо його оформлення, слідчий не є повноважним, так як потерпілий не піднімав питання, та відповідно не просив накладати арешт на житловий будинок, що підтверджується наявною у матеріалах кримінального провадження позовною заявою, заявою, як і не надано слідчим правовстановлюючих документів на нерухомість, її вартість, співрозмірність, даних про те, що підозрюваний намагається відчужити дане майно.

Заслухавши пояснення слідчого, доводи захисника, та дослідивши матеріали провадження, що додані до клопотання, матеріали кримінального провадження №0000462 від 01.10.2015 року, приходжу до наступного.

Відповідально до ч.1, ч.2 ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором, з метою забезпечення цивільного позову, яке має містити: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (1); перелік і види майна, що належить арештувати (2); документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном (3); розмір шкоди, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) п.4 ч.2 ст.170 КПК України, та у цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного за шкоду, завдану діями (бездіяльністю), за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні ч.6 даної статті. При цьому, за нормами ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Положенням ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 01.10.2015 року внесено до ЄРДР повідомлення, за фабулою, про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шахрайським способом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_7 . Правова кваліфікація ч.1 ст.190 КК України. Під час проведення слідчих дій, з`ясовано, що 01.06.2014 року між ОСОБА_8 , продавець, та ОСОБА_7 , покупець, укладено договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу, за умовами якого покупець передає у користування продавця автомобіль Шевроле Авео дн НОМЕР_1 , а продавець передає покупцю автомобіль ОСОБА_11 дн НОМЕР_2 , сторони домовились, що внаслідок даного обміну автомобілями, покупець, під час укладення цього договору сплатив продавцю 60000,00грн. за будинок по АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування, допитано потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , витребувало інформацію, проведено дослідження почерку та підписів у вказаному вище договорі, та підтверджено, що підпис від імені ОСОБА_8 у графі продавець, у графі отримав виконанні, останнім. 14.06.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України. 23.06.2016 року потерпілий ОСОБА_7 надав до матеріалів кримінального провадження позовну заяву до підозрюваного ОСОБА_8 у якій зазначив ціну позову на суму 168229грн. 51коп.. Зазначену суму потерпілий обґрунтовує тим, що він на умовах договору, 01.06.2014 року укладеного між ним та ОСОБА_8 , передав останньому грошові кошти у сумі 1 229 доларів США, що підтверджується підписами підозрюваного у вказаному договорі та на час подання позову складає 33 229грн. 51коп., а також автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 середньою довідковою вартістю 134 930грн., вартість якого підтверджується повідомленням експерта товарознавця. Крім того, ОСОБА_7 звернувся з клопотанням в якому просить накласти арешт на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_8 ..

Отже, слідчий звернувся з клопотанням, що погоджено прокурором, про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_14 , в рамках кримінального провадження №0000462 від 01.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на праві приватної власності підозрюваному, з метою забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , правомірно та з дотриманням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, за нормами ч.1 ст.173 КПК України, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вбачається, що обставини, які б підтверджували набуття нерухомості по АДРЕСА_1 злочинним шляхом, у наданих матеріалах, відсутні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Вирішуючи заявлене клопотання, беру до уваги, що житловий будинок, на який слідчий клопоче накласти арешт, є єдиної власністю підозрюваного ОСОБА_14 ..

З`ясувавши правові підстави для арешту майна, перевіривши достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, а також те, що санкцією статті, яка інкримінується підозрюваному ОСОБА_14 , не передбачено конфіскації майна, приходжу до висновку, що розумність та співмірність обмеження права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , при відсутності даних щодо його орієнтовної вартості, не може слугувати тим завданням, які передбачає законодавець в кримінальному провадженні, задля забезпечення цивільного позову потерпілого. Крім того, слідчим не доведено обставин, які б підтверджували, що не застосування арешту на вищенаведеного домоволодіння призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Нормами п.1 Інформаційного листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» передбачено, що вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у випадку розгляду відповідного клопотання слідчі судді зобов`язанні перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів; зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (ч.3 ст.132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.

З огляду на встановлене, у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, ч.3 ст.392 КПК України, Інформаційним листом ВССУ №223-558/0/4-13 від 05.04.2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», ст.309 КПК України, -

ухвалив :

у задоволенні клопотання слідчого СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000462 від 01.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді, протягом п`яти днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Повний текст проголошено о 14год. 00хв. 30.08.2016 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1