АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1223/16 Справа № б/н Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) та ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222) на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року задоволено клопотання СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000239 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) № НОМЕР_1 , ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222) ): № НОМЕР_2 які відкрито в АБ "Кліринговий дім" (МФО 300647). Крім того зупинені видаткові операції по рахунку ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) № НОМЕР_1 , ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222) ): № НОМЕР_2 які відкрито в АБ "Кліринговий дім" (МФО 300647), за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди, а так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків пов`язаних з виплатою заробітної плати.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що використовуючи реквізити та банківські рахунки ТОВ «Акта Компані» (код 39533163) з ознаками фіктивності, та інших підконтрольних, зареєстрованих на підставних осіб підприємств, в тому числі ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) та ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222), учасники злочинної групи за попередньою змовою, документально оформляли неіснуючі операції на отримання товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг шляхом внесення недостовірних відомостей до офіційних документів та їх підробки, після чого дані документи використовувалися різними суб`єктами господарської діяльності, у тому числі, підприємствами державної форми власності для відображення в бухгалтерському та податковому обліках, з метою незаконного формування податкового кредиту, ухилення від сплати податків та розкрадання бюджетних коштів, тому з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку про накладення арешту на вказані грошові кошти, що знаходяться на рахунках вказаних товариств.

З вказаною ухвалою не погодилася представник ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) та ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222) - ОСОБА_6 , яка подала апеляційні скарги і просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти,що знаходяться на рахунках ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) № НОМЕР_1 , ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222) ): № НОМЕР_2 які відкрито в АБ "Кліринговий дім" (МФО 300647).
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_6 вказала на те, що ухвала слідчого судді винесена без достатніх на це підстав та з суттєвим порушенням норм КПК України. Вказує на те, що слідчий, зазначаючи, що дані підприємства створені з метою прикриття незаконної діяльності не надав слідчому судді жодних доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, які б підтверджували вказані висновки, слідчим не наведено доказів того, що у осіб, які стоять за створенням даних підприємств, був відсутній намір здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах. Разом з тим представник зазначає, що слідчим суддею не враховано, що досудовим розслідуванням не встановлено розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, а також не містить посилання на докази факту заподіяння шкоди і розміру цієї шкоди саме цими підприємствами, що на думку апелянта суперечить вимогам ст. 171 КПК України. Крім того ОСОБА_6 звертає увагу на те, що клопотання слідчого ґрунтується на завідомо недостовірних відомостях досудового розслідування, внаслідок чого арешт на кошти підприємств накладено як на осіб, щодо яких не здійснюється кримінальне провадження та такі особи не є його учасником. Тому на переконання представника надані суду завідомо неправдиві твердження слідчого не містять належних даних, які б давали підстави для накладення арешту на майно, оскільки вони не доводять тих обставин, на які посилається слідчий при мотивуванні необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на рахунки.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвала слідчого судді від 28 вересня 2016 року була постановлена без виклику представника заявників в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України.
Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні відомості про отримання оскаржуваного рішення заявниками, а їх представник стверджує, що про нього дізналися від працівників АБ "Кліринговий дім" лише 03 жовтня 2016 року.
За таких обставин, колегія суддів не вважає. що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, пропущений без поважних причин.
Поряд з цим, надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Колегією суддів встановлено, щоСВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 09 квітня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.191 КК України, а саме, за фактом внесення невстановленими особами недостовірних відомостей до офіційних документів податкових декларацій, а також, про те, що посадові особи підприємств державної форми власності на протязі 2015 2016 р.р. придбавали ТМЦ (роботи, послуги) за готівкові грошові кошти у різних СГД без відображення казаних взаєморозрахунків у податковій звітності, по ціні значно нижчій від ціни фактичного придбання, або взагалі не придбають, та реквізити фіктивних та транзитних СГД використовуються лише для документального прикриття не облікованих взаєморозрахунків, шляхом складання підроблених документів по безтоварним взаємовідносинам, тим самим здійснюють розкрадання бюджетних коштів.
28 вересня 2016 року в межах вказаного кримінального провадження слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на вищезазначених рахунках, у зв`язку з тим, що вони мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є ключовими доказами, які допоможуть встановити джерела їх надходження, а також, необхідні для забезпечення у майбутньому можливої конфіскації майна або цивільного позову, з метою відшкодування спричинених державі збитків.
Між тим, з витягу з кримінального провадження №0000239 не зрозуміло, яке відношення зазначені у клопотанні слідчого юридичні особи або їх службові особи мають до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.191 КК України.
Так, ні орган досудового розслідування, який вносив клопотання, ні слідчий суддя, задовольняючи зазначене клопотання, не звернули свою увагу на те, що на день розгляду справи в суді першої інстанції, жодній особі у даному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри, жодну особу не визнано потерпілою, розмір завданих кримінальними правопорушеннями збитків належним чином не визначено та цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.
Крім того, слідчим у клопотанні не зазначено, для встановлення яких саме важливих обставин у кримінальному провадженні мають значення грошові кошти на зазначених рахунках.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги та в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність його задоволення.
З огляду на викладене, з висновком слідчого судді про задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляцію заявника, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання слідчого прокурору для усунення його недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги представника ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) та ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222) ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2016 року про накладення арешту на грошові кошти скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_8 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Петрікор Транс» (код 39676188) № НОМЕР_1 , ТОВ «Мідасгруп-ЛТД» (код 40072222) ): № НОМЕР_2 які відкрито в АБ "Кліринговий дім" (МФО 300647), повернути прокурору для належного виконання вимог ст. 171 КПК України протягом 72 години з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду: