Справа № 162/1677/15-к Провадження №11-кп/773/219/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.135, ч.3 ст.286 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000401 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Любешівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2016, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше несудимий, засуджений -

- за ч.3 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки;
- за ч.1 ст.135 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його затримання з 20 жовтня 2015 року.
На підставі ст.72 ч.5 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зарахувано строк попереднього ув`язнення обвинуваченого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.10.2015 року по день набрання вироком законної сили.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу постановлено залишити попередню тримання під вартою.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_10 16 536 гривень матеріальної шкоди та 16 536 гривень в рахунок покриття моральної шкоди.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_11 16 536 гривень матеріальної шкоди та 16 536 гривень в рахунок покриття моральної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 19 жовтня 2015 року о 17 годині 30 хвилин в селі Зарудчі Любешівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Береговій в напрямку смт. Любешів, на заокругленні повороту праворуч, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, виїхав на праве по ходу руху узбіччя та допустив наїзд на малолітніх ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались в зустрічному напрямку по правому по ходу руху автомобіля узбіччі. Внаслідок ДТП малолітні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 померли в реанімаційному відділенні Любешівської ЦРЛ. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 зник з місця пригоди
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_7 п.п. 2.3.6), 2.9.а), 12.1, п. 34 Правил дорожнього руху України..
Крім цього, ОСОБА_7 19 жовтня 2015 року о 17 годині 30 хвилин в селі Зарудчі Любешівського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Береговій в напрямку смт. Любешів, після того, як допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались в зустрічному напрямку по правому по ходу руху автомобіля узбіччі і в момент наїзду на вказаному узбіччі, завідомо знаючи, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отриманого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в який ОСОБА_7 сам поставив потерпілих, та маючи змогу надати потерпілим допомогу на місці пригоди, самовільно покинув місце пригоди.
Захисник та обвинувачений в своїх апеляційних скаргах, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , вважають, що вирок підлягає зміні через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просили вирок щодо останнього змінити в частині призначеного покарання, зменшивши ОСОБА_7 покарання до 7 років позбавлення волі. Крім того просили змінити мотивувальну частину вироку, а саме встановити визнання вини та щире каяття, позитивні характеристики, а також те, що до кримінальної відповідальності обвинувачений не притягувався обставинами, що пом`якшують покарання, та виключити з обтяжуючих обставин перебування у стані алкогольного сп`яніння. При цьому посилалися на те, що судом при призначенні покарання не враховано до обставин що пом`якшують покарання те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем проживання позитивно, вину визнав, розкаявся.
Під час судового розгляду захисником було подано зміни та доповнення до апеляційної скарги, в яких посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду обставинами справи, а також на те, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати просив вирок Любешівського районного суду Волинської області від 02.02.2016 року скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити.
В поданому на апеляційну скаргу запереченні представник потерпілих вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_7 таким, що слід залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційних скарг, змін та доповнень до них, обвинуваченого та захисника, які апеляційні скарги підтримали і просили її задовольнити, прокурора, потерпілих та їх представника, які вважали апеляційні скарги безпідставними, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 злочину при зазначених у вироку обставинах ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 135 та ч. 3 ст. 286 КК України.

Як встановлено в ході судового розгляду, винність ОСОБА_7 у вчиненому та за вказаних в обвинувальному акті обставин, повністю підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- показаннями даними в судовому засіданні ОСОБА_16 з яких вбачається, що 19 жовтня 2015 року в обідню пору на колгоспному дворі в с. Зарудчі Любешівського району із знайомими хлопцями розпивали алкогольні напої. Свідок вказав, що ОСОБА_7 також вживав спиртні напої. Пізніше він разом з ОСОБА_7 , який сів за кермо свого автомобіля, поїхали в напрямку смт. Любешів . Оскільки ОСОБА_7 їхав на дуже великій швидкості, на повороті біля магазину "Олімп" в с. Зарудчі автомобіль почало "кидати", внаслідок чого він в"їхав в забор. Вивернувши руль, ОСОБА_7 здійснив наїзд на дітей, які йшли по узбіччю дороги. Зазначив, що вийшовши з автомобіля та побачивши потерпілих, сильно злякався, а тому втік з місця події. Пізніше з`явився до Любешівського відділення поліції та розповів, що є свідком дорожньо-транспортної пригоди;
- показаннями даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з яких вбачається, що ОСОБА_7 в обідню пору на колгоспному дворі в с. Зарудчі Любешівського району із знайомими хлопцями розпивали алкогольні напої, після чого сів за кермо свого автомобіля, а ОСОБА_16 - збоку від водія;
- показаннями даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , з яких вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на двох дітей, сталася з участю автомобіля червоного кольору типу „черевичок, а саме автомобілем марки «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , після чого останній втік з місця пригоди;
- протоколом огляду місця події від 19.10.2015 року та фототаблицями до нього, в якому зафіксовано, що огляд проводився на вулиці Червоноармійській смт. Любешів, навпроти домогосподарства за №20, де було виявлено та вилучено автомобіль марки «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 з наявними на ньому механічними пошкодженнями в правій передній частині;
- протоколом огляду місця події від 19.10.2015 року та схемою до протоколу, в якому зафіксовано, що місцем автомобільної аварії є дорога в межах населенного пункту с. Зарудчі, а саме на її ділянці, яка прокладена від магазину "Олімп" до вулиці Незалежності смт. Любешів, де було виявлено сліди бічного юзу автомобіля, а також сліди кочення, дві плями речовини бурого кольору схожої на кров та виявлено та вилучено фрагменти чорного пластику, три одиниці дитячого взуття, зимову шапку;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 жовтня 2015 року;
- висновками судово-медичного експерта №87 від 18.11.2015 року та №86 від 19.11.2015 року;
- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №298 від 05.11.2015 року;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 19 жовтня 2015 року о 20 годині 11 хвилин був оглянутий лікарем-наркологом Любешівської ЦРЛ ОСОБА_25 та під час огляду було встановлено, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння та вміст алкоголю в видихнутому повітрі становить 2,94 проміле;
- повідомленням головного лікаря Волинського обласного наркологічного диспансеру від 21.10.2015 року за №2358/1-7, з якого вбачається, що в результаті дослідження було встановлено, що вміст алкоголю в сечі ОСОБА_7 становив 3,5 проміле;
- повідомленням головного лікаря Волинського обласного наркологічного диспансеру від 21.10.2015 року за №2358/1-7, з якого вбачається, що в результаті дослідження було встановлено, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_7 становив 2,4 проміле;
- протоколом огляду транспортного засобу від 29.10.2015 року;
- протоколом слідчого експерименту від 29 жовтня 2015 року, з доданими фото, проведеного за участю свідка ОСОБА_16 ;
- висновком судово-психіатричної експертизи №321 від 05.11.2015 року;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2015 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_22 серед чотирьох фотознімків впізнала особу, як таку, що 19 жовтня 2015 року на автомобілі здійснила наїзд на двох дітей в с. Зарудчі, а саме вказала на фотознімок ОСОБА_7 .
Оскільки показання вищевказаних свідків та наведені вище докази повністю узгоджуються між собою та іншими обставинами справи, то суд першої інстанції обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Твердження захисника про те, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.11.2015 року є неналежним доказом, оскільки під час відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту не було надано вказаний протокол, та не відомо яким чином було долучено цей протокол до матеріалів справи, не заслуговують на увагу, так, як згідно протоколу про надання підозрюваному доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 27.11.2015 року підозрюваному ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_8 було надано на ознайомлення вказані матеріали, а згідно опису матеріалів провадження під порядковим номером 79 на аркушах 184-186 міститься вказаний протокол впізнання за участю ОСОБА_22 . Крім того під час судового розгляду в суді першої інстанції допустимість вказаного протоколу не оспорювалась.
Посилання про наявність суперечностей у показаннях свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_22 щодо того, чи виходив ОСОБА_7 з автомобіля чи ні, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з показань даних в судовому засіданні свідком ОСОБА_16 вбачається, що він після зіткнення вийшов з автомобіля та пішов з місця події, чи виходив ОСОБА_7 з автомобіля не бачив, а свідок ОСОБА_22 в показаннях, даних в судовому засіданні, вказала, що бачила, що наїзд на малолітніх дітей вчинила особа, яка знаходилась за кермом і виходила з автомобіля з боку водія і що вказаною особою був ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані, а тому твердження обвинуваченого та захисника про суворість призначеного ОСОБА_7 покарання є безпідставними.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які захисник вказує в поданій апеляційній скарзі.

Зокрема, враховано характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії невеликої тяжкості та тяжкого, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем проживання позитивно, думку потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 щодо призначення обвинуваченому максимальної міри покарання, а також тяжкі наслідки вчинених злочинів, а саме позбавлення життя двох малолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачав.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд відніс вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо малолітніх.
При цьому судом першої інстанції обґрунтовано не включено до обставин, що пом`якшують покарання такі обставини, на які посилаються обвинувачений та його захисник, як визнання вини та щире каяття, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що вину ОСОБА_7 визнав частково.
Твердження захисника та обвинуваченого про те, що слід виключити з обтяжуючих обставин перебування у стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, так як дана обтяжуюча обставина передбачена ст. 67 КК України, є обставиною, яка обтяжує покарання та не передбачена в ст. 286 КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини, що характеризують особу обвинуваченого в тому числі і ті на які посилаються обвинувачений та його захисник, були встановлені та досліджені повно і об`єктивно. Достатніх підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу так як були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.
Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Любешівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2016 щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 11.05.2016р.

Суддя ОСОБА_2

помічник судді ОСОБА_26