АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/359/16 Справа № 708/1414/15-к Категорія: ч.1 ст.366 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Чигиринської районного суду від 22 січня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженка с.Вершаці Чигиринського району Черкаської області, пенсіонерка, проживає:

АДРЕСА_1 , не судима,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України і їй призначено покарання штраф в розмірі двох тисяч двоїсот десяти гривень, що буде становити тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на один рік.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_9 звільнена від кримінальної відповідальності по ч.1 ст.366 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішена доля речових доказів, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно ухвали суду ОСОБА_9 , будучи відповідно до розпорядження Чигиринського міського голови № 9-К від 06.02.2005 року, призначена на посаду спеціаліста І категорії з питань організаційного забезпечення Чигиринської міської ради, якій відповідно до ст., ст. 14 і 15 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на підставі розпорядження Чигиринського міського голови №10-К від 18.08.2000 року (під час перебування на посаді секретаря міської ради) було присвоєно VII категорію 11 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, тобто згідно до ч.З ст.18 КК України, вона являється службовою особою, так як обіймає посаду, пов`язану з виконуванням організаційно-розпорядчих обов`язків, в зв`язку з виконанням покладених на неї обов`язків щодо ведення квартирного обліку, всупереч Законам України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Житлового кодексу УРСР та Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради №470 від 11.12.1984 року, використовуючи службове становище, скоїла службове підроблення офіційних документів при наступних обставинах.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються міськими радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами, а посадова особа місцевого самоврядування - це особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно- розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

А згідно до ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування -документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Надання відомостей про місце проживання особи та її персональні дані здійснюється виключно у випадках, передбачених Податковим кодексом України та законами України або за згодою самої особи.

В статті 11 даного Закону вказано, що реєстрацію місця проживання та місця перебування особи вповноважено здійснювати відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

Згідно зі ст. 31 Житлового кодексу України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку,передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і наданням їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених поставою Міністрів

Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 року (далі по тексту Правила 470), визначений порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та першочергове право на отримання житла.

Так, згідно до вказаних Правил, зокрема, передбачено, що жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (стаття 2); що кожна сім`я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім`ї (за їх вибором) та у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання (стаття 11); що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають та прописані у даному населеному пункті, а також при визначені потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які проживали і відповідно прописані у відповідному населеному пункті (стаття 15); що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, а також зазначений вичерпний перелік підстав, з яких громадяни визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов (стаття 13); що квартирний облік, установлення черговості на одержання жилої площі, а також її розподіл здійснюються під громадським контролем і з додержанням гласності, а рішення виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів з питань квартирного обліку і надання жилих приміщень приймаються за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті у складі голови або заступника голови виконавчого комітету (голова комісії), представника профспілкового органу (заступник голови комісії), депутатів Ради, представників громадських організацій, трудових колективів, при цьому склад комісії затверджується виконавчим комітетом місцевої Ради і з питань, що розглядаються, комісія підготовляє пропозиції і вносить їх на розгляд виконавчого комітету місцевої Ради (стаття 3); що громадяни, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті (пункт 2 статті 15); що попередній розгляд заяв про взяття на квартирний облік у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів провадиться громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті. Вказані комісії перевіряють житлові умови громадян і про результати перевірки складають акт. Заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії, яка вносить свої пропозиції виконавчому комітетові місцевої Ради (стаття 19).

Незважаючи на це, ОСОБА_9 , будучи призначеною відповідальною за ведення квартирного обліку по місцю проживання громадян, достовірно знаючи, що виконавчим комітетом Чигиринської міської ради не створено громадську комісію з житлових питань, яка відповідно до Правил № 470 уповноважена проводити перевірки житлових умов громадян, які погребують поліпшення житлових умов та складати акти про результати таких перевірок, не являючись членом такої комісії, не виходячи на місце проживання громадян та фактично не проводячи обстеження умов їх проживання, в невстановлений в ході досудового слідства час в приміщенні Чигиринської міської ради, що за адресою: м. Чигирин, вул. Б. Хмельницького, 19, скоїла службове підроблення офіційного документу, а саме: заздалегідь знаючи, що складає неправдивий офіційний документ, який передбачений Правилами № 470, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настаннявласноручно заповнила надруковані бланки актів обстеження матеріально-побутових умов

наступних громадян: акт обстеження матеріально-побутових умов

ОСОБА_10 від 12.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_11 від 13.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_12 від 13.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_13 від 16.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_14 від 16.03.2012 року; актобстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_15 від 16.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_16 від 19.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_17 від 19.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_18 від 19.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_19 від 21.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_20 від 21.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_21 від 21.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_22 від 21.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_23 від 23.03.2012 року; акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_24 від 23.03.2012 року та акт обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_25 від 23.03.2012 року, в які внесла неправдиві дані про забезпечення зазначених громадян мінімальним рівнем житла, після чого надала дані завідомо неправдиві акти на підпис секретарю Чигиринської міської ради ОСОБА_26 та спеціалісту з питань контролю та зв`язків з громадськістю Чигиринської міської ради ОСОБА_27 , завіривши останніх в тому, що дійсно здійснювала обстеження матеріально-побутових умов зазначених громадян і викладені в актах відомості відповідають фактичним даним, таким чином надавши складеним нею підробленим документам вигляд офіційних документів, які містять зафіксовані на матеріальних носіях (папері) інформацію, що підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні породити наслідки правового характеру і можуть бути використані як документи, що складаються, видаються та посвідчуються повноважними особами органів місцевого самоврядування, а також складені з дотриманням визначених законом форм і містять передбачені законом реквізити.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та постановити виправдувальний вирок.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилається на те, що суд невірно виклав показання обвинуваченої та свідків, суд невірно дав оцінку зібраним в справі доказам. Так, суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_9 не мала визначених законом повноважень складати документи, зокрема акти обстеження житлових умов.

Складені нею акти не являються офіційними документами в розумінні вимог ст.366 ч.1 КК України.

Захисник спочатку просив допитати всіх свідків та прослухати аудіозапис фіксації судового процесу технічними засобами, однак потім частково відмовився від своїх апеляційних вимог і просив допитати обвинувачену, свідка ОСОБА_28 бувшого голову міської ради та дослідити акти.

Крім цього просив вирок суду скасувати, а справу провадженням закрити, як це передбачено ст.ст.284 та 417 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника в підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження, провівши часткове судове слідство, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Перевірені матеріали кримінального провадження та отримані пояснення учасників процесу і свідків під час проведеного часткового судового слідства в апеляційній інстанції, свідчать про те, що місцевим судом не в повній мірі дотримані вимоги ст.370 КПК України.

Так, досліджуючи обставини справи, суд не звернув уваги на диспозицію ст.366 ч.1 КПК України, за якою ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення.

Кримінальна відповідальність за ст.366 КПК України настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Відповідно до ст.366 КК України офіційними є документи, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, а також підприємств, установ та організацій будь-якої форми власності, які посвідчують конкретні факти й події, що мають юридичне значення, складені належним чином за формою і мають необхідні реквізити (штамп, печатку, номер, дату, підпис).

Досліджені в судовому засіданні акти обстеження матеріально-побутових умов не мають необхідних реквізитів (а.с. 21-34 т.1), тому офіційними документами в юридичному аспекті не можуть вважатися.

Так, відповідно до ст.19 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в України (далі Правила), заяви і матеріали перевірки житлових умов громадян розглядаються на засіданні відповідної комісії по житлових питаннях.

Засіданню комісії передує перевірка житлових умов заявника. Для цього виділяють дві-три особи із числа членів комісії, яка складає акт.

Акт складається у довільній формі і не потребує обов`язкових реквізитів. В кінці акта викладається висновок про наявність чи відсутність підстав для прийняття заявника на облік для отримання житла чи включення його в список першочерговиків. Акт підписується членами комісії, заявником. При розгляді заяви з доданими документами комісія має право викликати заявника, якщо він звернувся із заявою про взяття його на облік для поліпшення житлових умов, а в акті є висновок про відсутність таких підстав.

Отже, з огляду на вимоги закону, акт обстеження житлових умов, не може вважатися офіційним документом.

Крім цього, як пояснила обвинувачена ОСОБА_9 , що вона переписала акти з особових справ громадян, які перебувають на квартирному обліку за вказівкою голови міста ОСОБА_28 для інформації йому про стан справ. Дані обставини не підтвердив і не спростував бувший голова міста ОСОБА_28 під час його допиту в суді.

Слід зазначити, що обстеження житлово-побутових умов має значення для прийняття особи на квартирний облік і то не у всіх випадках. В даному випадку акти складені (переписані з особових справ) не для вирішення питання про взяття на облік громадян, чи їх виключення із черги, що потребують поліпшення житлових умов ст.19 Правил, тому в діях ОСОБА_9 відсутня суб`єктивна сторона злочину, тобто відсутній умисел на вчинення вказаного виду злочину.

Відповідно до п.25 Правил місцеві Ради, підприємства, установи, організації в період з 01.10 по 31.12 щорічно проводять перереєстрацію громадян, які стоять на квартирному обліку і при виявленні змін в облікові справи вносять зміни.

Складені акти обвинуваченою ОСОБА_9 та підписані іншими особами ніяким чином не потягли юридичних наслідків відносно осіб, які перебувають на квартирному обліку і взагалі не були предметом розгляду ні житлово-побутовою комісією, ні місцевою Радою.

Слід також зазначити, що акти, які склала ОСОБА_9 підписані секретарем міської Ради ОСОБА_26 та спеціалістом міської Ради ОСОБА_27 , але обвинувачення пред`явлено лише ОСОБА_9 , що є неприпустимим, оскільки не може бути вибіркового підходу до вирішення вказаного питання.

Колегія суддів не може погодитись із доводами прокурора, що ОСОБА_9 виготовила акти на офіційному бланку, оскільки перевірені акти виготовлені не на бланку установи, а в довільній формі. На актах відсутня назва установи, відсутні засоби зв`язку та код, що є обов`язковою абревіатурою кожного бланку. Відсутні також інші реквізити , які б свідчили про офіційність документів.

Колегія суддів відхилила клопотання прокурора про виклик та допит в якості свідків громадян, відносно яких ОСОБА_9 склала акти, оскільки прокурор апеляції не подавав і це суперечить вимогам ч.3 ст.404 КПК України, виходячи з наступного.

Захисник, який подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 змінив свої апеляційні вимоги і відмовився від дослідження показань свідків, тобто від прослуховування технічного запису перебігу судового процесу в апеляційній інстанції, оскільки обвинувачена не заперечувала, що при складанні нею актів вона на місце проживання свідків не виходила, а переписала їх із особових справ для інформації. Інші члени комісії також не виходили на місце, а просто підписали акти.

Кожний із допитаних 16 свідків підтвердили, що будь-яких неправильних записів в актах, які переписані з особових справ немає, тому захисник вважає за недоцільне їх досліджувати.

Захисник просив допитати в якості свідка бувшого голову ради та дослідити акти, звернувши увагу чи вони є офіційними документами.

За таких обставин будь-якої потреби у дослідженні технічних записів перебігу судового процесу по допиту свідків немає, оскільки їх показання ніхто не оспорює і їх показання не мають юридичного значення для правильного вирішення справи.

Прокурор в своїй промові в апеляційній інстанції висловила думку про необґрунтованість висунутого обвинувачення ОСОБА_9 , однак все таки вважає, що в діях ОСОБА_9 є ознаки злочину передбаченого ст.366 ч.1 КК України, посилаючись на те, що органами досудового розслідування розслідується ще одне кримінальне провадження де нібито незаконно виділили житло гр. ОСОБА_29 .

З такими доводами прокурора не можна погодитись, оскільки відносно ОСОБА_29 обвинувачення в даній справі не пред`являлось, обвинувачення ОСОБА_9 в іншій справі не висунуто, вона не була членом комісії чи членом виконкому ради, де вирішувалось питання про виділення ОСОБА_29 житла. Акта обстеження житло-побутових умов відносно ОСОБА_30 не складала. Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України суд розглядав справу відносно особи, якій висунуте обвинувачення згідно обвинувального акта.

Слід також зазначити, що ні за посадовими обов`язками, ні за наказом чи будь-яким розпорядженням на ОСОБА_9 не було покладено обов`язки по веденню квартирного обліку громадян в Читинській міській Раді, вона не була членом житлово-побутової комісії (її взагалі не було створено) та не була членом виконкому Чигиринської ради.

Згідно Правил членам комісії доручається проводити обстеження та складати акти.

Дані обставини ще раз засвідчують, що переписані обвинуваченою ОСОБА_9 акти з особових справ громадян, які перебувають на квартирному обліку для поліпшення житлових умов носять інформативний характер і не можуть вважатися офіційними документами, оскільки складені не уповноваженою на це особою і показання обвинуваченої нічим не спростовані.

Відповідно до ст.62 Конституції України та вимог КПК України всякого роду сумніви трактуються на користь винної особи.

Таким чином колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбачений ст.366 ч.1 КК України.

Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 КПК України скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне вирок місцевого суду скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 407, 419 КПК України, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Україні, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 задоволити частково.

Вирок Чигиринського районного суду від 22.01.2016 року щодо ОСОБА_9 скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю складу злочину.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :