АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, особі, яка її подала, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, повернуто особі, яка подала скаргу, оскільки скаргу подано з пропуском встановленого чинним КПК України строку звернення з відповідною скаргою, питання про поновлення строку не порушується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги ОСОБА_6 щодо визнання бездіяльності детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо неповернення вилученого транспортного засобу Jeep Cherokee, реєстраці йний номер в Грузії НОМЕР_1 (Угода №530185 від 18 січня 2013 року) законному власнику ОСОБА_6 , протиправною та зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повернути на місце вилучення вилучений транспортний засіб Jeep Cherokee, реєстраційний номер в Грузії НОМЕР_1 (Угода №530185 від 18 січня 2013 року) ОСОБА_6 .
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що бездіяльність детектива, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме: транспортного засобу Jeep Cherokee, реєстраційний номер в Грузії НОМЕР_1 (Угода №530185 від 18 січня 2013 року) законному власнику ОСОБА_6 , розпочалася після того, коли слідчим суддею була постановлена ухвала про відмову у накладанні арешту на транспортний засіб, та детектив відповідно до вимог ч. 3 ст. 173 КПК України негайно не повернув тимчасово вилучений автомобіль законному власнику.
Апелянт звертає увагу, що дізнатися про постановлену ухвалу мав після її отримання, однак вказану ухвалу не отримував, вона йому не направлялася, що підтверджується матеріалами справи №1-кс-760-8100-15(№760-22278-15-к), №1-кс-760-8323-15(№760- 22278-15-к).Про наявність ухвал щодо відмови у накладанні арешту на транспортний засіб ОСОБА_6 дізнався 24 січня 2016 року з Єдиного реєстру судових рішень.
ОСОБА_6 зазначає, що в скарзі щодо бездіяльності детективів, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, з якою він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва, не порушив питання про поновленням строку, передбаченого ст. 304 КПК України, адже перебіг вказаного строку, на його думку, починається лише після отримання особою відповідної копії ухвали.
Апелянт вважає, що не мав можливості і не міг дізнатися про порушення детективами його права щодо неповернення тимчасово вилученого майна, всупереч прийнятому слідчим суддею рішення щодо відмови у клопотанні про накладання арешту на майно, адже клопотання розглядалося без участі ОСОБА_6 , копій ухвал від 22 грудня 2015 року, 28 грудня 2015 року апелянт до сьогодні не отримував, а тому, на його думку, перебіг строку звернення до суду зі скаргою на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, передбаченою ч. 1 ст. 303 КПК України, на який посилається суд в ухвалі, є невірним.
На апеляційну скаргу ОСОБА_6 прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 та ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
З матеріалів кримінального провадження за скаргою ОСОБА_6 убачається, що ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчих (детективів) відносно неповернення тимчасово вилученого майна, в якій просив визнати протиправною бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо неповернення тимчасово вилученого майна та зобов`язати повернути власнику ОСОБА_6 вилучене під час обшуку 16 грудня 2015 року майно, а саме: транспортний засіб Jeep Cherokee, реєстраційний номер в Грузії НОМЕР_1 .

Із скарги ОСОБА_6 убачається, що 22 грудня 2015 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва було розглянуто відповідне клопотання детективів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про арешт транспортного засобу в кримінальному провадженні та клопотання було залишено без задоволення.

28 грудня 2015 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва було залишено без задоволення аналогічне клопотання детектива ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, а ч. 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова в задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Таким чином, після відмови слідчого судді у задоволенні клопотання детективів про арешт належного ОСОБА_6 майна, це майно мало бути повернуто негайно після постановлення відповідної ухвали слідчого судді.

У даному разі питання про арешт майна вирішувалось двічі: 22 та 28 грудня 2015 року та в обох випадках було відмовлено у задоволення клопотання про арешт майна.

Отже, майно, щодо якого слідчим суддею не було прийнято рішення про арешт, мало бути повернуто особі негайно після 22 грудня 2015 року, а потім після 28 грудня 2015 року.

Виходячи з наведеного, бездіяльність детективів по неповерненню тимчасово вилученого майна за останньою у часі датою прийняття рішення слідчим суддею була вчинена 29 грудня 2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Таким чином, враховуючи момент вчинення бездіяльності детективів по неповерненню тимчасово вилученого майна та вимоги ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на таку бездіяльність мала бути подана не пізніше 08 січня 2016 року.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 подав скаргу на бездіяльність детективів поштою 04 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку, встановленого для подачі скарг не бездіяльність слідчого чи прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України.
При цьому ОСОБА_6 не порушував питання про поновлення строку на звернення до суду із скаргою.

Слідчий суддя, встановивши, що строк на звернення із скаргою пропущено, за відсутності клопотання про поновлення процесуального строку, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, постановив законне та обґрунтоване рішення про повернення скарги особі, яка її подала.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що він не пропустив передбачений ст. 304 КПК України строк, адже перебіг вказаного строку, на його думку, починається лише після отримання особою копії ухвали про відмову у накладанні арешту на транспортний засіб, є безпідставними, оскільки бездіяльність детективів розпочалася з моменту, коли детективами не було повернуто ОСОБА_6 тимчасово вилучене майно після винесення ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року, тобто 29 грудня 2015 року.

Інші доводи апеляційної скарги щодо часу отримання копій процесуальних документів могли бути розглянуті у якості підстав для поновлення процесуального строку, проте скаржник такого клопотання не заявляв.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, особі, яка її подала, з наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_6 підстав.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, повернуто особі, яка її подала, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/846/2016 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1