Справа №621/776/16-к
Провадження №1-КС/621/87/16
УХВАЛА

Іменем України
19 квітня 2016 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , заявника - ОСОБА_4 , представника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про встановлення процесуального строку досудового розслідування, в порядку ст. 114 КПК України,
в с т а н о в и в:
Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з клопотанням, в якому просить встановити граничний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 04 лютого 2016 року - до 15 травня 2016 року.
В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000117 від 04 лютого 2015 року. Вважає, що слідчим, прокурором грубо порушуються строки досудового розслідування, оскільки, до теперішнього часу повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вручено, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, що мають значення для встановлення обставин справи, проведено ряд експертиз, слідчих дій, допитані свідки.
У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання про встановлення процесуальних строків досудового розслідування з підстав, викладених у ньому. Посилався на бездіяльність прокурора, умисне затягування строків досудового розслідування, нехтування зібраними доказами, що в сукупності дає достатні підстави висунути підозру ОСОБА_6 у вчиненні протиправних дій відносно ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого представника, зауважив, що органами досудового розслідування грубо порушуються його права, а не притягнення винної особи до відповідальності завдає шкоди його інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що органом досудового розслідування проводяться всі необхідні дії для з`ясування обставин події, які мали місце 02 лютого 2015 року, після усунення всіх протиріч, шляхом проведення слідчих дій буде прийняте відповідне процесуальне рішення. Крім того, зауважив, що встановлення строків досудового розслідування не віднесено до повноважень слідчого судді.
Слідчий суддя, вислухавши заявника, представника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000117, дійшов до наступного висновку.
Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000117 від 04.02.2015 року за ч. 1 ст. 125 КК України.
Аналізуючи доводи потерпілого та його представника щодо необхідності встановлення строків досудового розслідування в порядку ст. 114 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Частиною 1 ст. 114 КПК України, визначено, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України, слідчий судя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Однієї із загальних засад кримінального провадження є розумні строки, які врегульовано статтею 28 КПК України, частинами 1, 2 якої визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального провадження, компетенція слідчого судді щодо забезпечення проведення досудового розслідування у розумні строки обмежується строками розгляду питань, віднесених до компетенції слідчого судді.
Отже, положення частини 1 статті 114 КПК України щодо права слідчого судді встановлювати процесуальні строки для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, у поєднанні з положеннями частини 2 статті 28 КПК України, слід розуміти як право слідчого судді встановлювати процесуальні строки для вчинення сторонами процесуальних дій для забезпечення дотримання розумних строків при розгляді питань, що віднесені до компетенції слідчого судді.
За змістом статті 28 КПК України забезпечення дотримання розумних строків при проведенні слідчим досудового розслідування віднесено до компетенції прокурора.
Стосовно посилань скарги щодо достатності підстав для повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, слідчий суддя виходить з наступного:
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Повідомлення особи про підозру це одне із важливих процесуальних рішень, яке приймає прокурор або слідчий за погодженням з прокурором до закінчення розслідування у кримінальному провадженні. В цьому процесуальному рішенні на основі доказів, зібраних у ході проведення досудового розслідування, конкретна особа набуває статусу підозрюваного.
Статтею 277 КПК України встановлено перелік відомостей, які повинно містити письмове повідомлення про підозру.
Відповідно ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в таких випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Достатність доказів, що дають підстави для вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, визначається слідчим та (або) прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, за своїм внутрішнім переконанням шляхом оцінки сукупності зібраних доказів.
Норми КПК України, в тому числі ст. ст. 276 - 278 КПК України, не містять визначення конкрентних строків щодо здійснення прокурором або слідчим за погодженням із прокурором повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження. Зазначені особи органу досудового розслідування можуть це зробити в будь-який момент протягом строку досудового розслідування за наявності до того підстав, передбачених законом, а саме у випадках, зазначених п.п.1-3 ч.1 ст.276 КПК України.
Вирішення питання про достатність доказів для повідомлення особі про підозру належить до виключної компетенції слідчого та прокурора. Тому бездіяльність прокурора або слідчого щодо нездійснення процесуальної дії вручення повідомлення про підозру, не є предметом оскарження в контексті п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно зі ст. 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскарження недотримання розумних строків врегульовано статтею 308 КПК України, згідно з частиною 1 якої підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідства слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви, роз`яснивши заявникові право оскаржити недотримання слідчим розумних строків у порядку статті 308 КПК України, а також право оскаржити бездіяльність слідчого щодо розгляду клопотання про проведення слідчих дій у порядку, передбаченому статтею 303 КПК України.
Керуючись ст.ст. 28, 114, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про встановлення процесуального строку досудового розслідування, в порядку ст. 114 КПК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий судя: