Справа № 639/3653/16-к
Провадження №1-КП/639/292/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 15 березня 2016 року під №0000711 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 01.09.2000 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 81 ч. 3, ст. 17-81 ч. 3, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 20.03.2003 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 185 ч. 3, ст. 187 ч. 1, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 08.05.2008 року Дзержинськимрайонним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 15 -ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 152 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 30.05.2014р. за відбуттям строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 14.03.2016р. приблизно о 21 год., перебуваючи неподалік від буд.1 по вул. Некрасова м.Харкова, зустрів раніше незнайому йому ОСОБА_4 , яка поверталася з роботи до місця свого мешкання, вздовж залізничних колій, з кінцевої зупинки трамваю № 27, розташованої по вул. Москалівській м. Харкова , при цьому вона розмовляла по телефону.

Саме в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_4 , з метою заволодіння майном останньої, а саме: жіночою в`язаною сумочкою, яка була одягнута через плече, мобільним телефоном «Lenovo S858T» та іншими матеріальними цінностями.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 підійшов ззаду до ОСОБА_8 та, використовуючи свою фізичну перевагу, схопив її за руки та став виривати мобільний телефон з руки. У відповідь на протиправні дії нападника ОСОБА_4 стала чинити опір, намагаючись вирватися від нього. В результаті боротьби вони впали на землю. При цьому ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння майном ОСОБА_8 , поєднаного із насильством небезпечним для життя та здоров`я останньої, з метою подолання її опору наніс декілька ударів кулаками обох рук по обличчю потерпілої. Після чого ОСОБА_5 , долаючи активний опір ОСОБА_4 , схопив її руками за шию та здавив, від чого остання втратила свідомість.

В подальшому ОСОБА_5 , подолавши опір потерпілої, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, використовуючи її безпорадний стан, діючи з корисливих мотивів, відкрито заволодів майном ОСОБА_4 , а саме: сережками, срібною каблучкою, в`язаною жіночою сумкою, в якій знаходились: термос, ємкістю 0,5 літра, парасолька, гаманець з грошима в сумі 310 гривень та зарядний пристрій для мобільного телефону, а також мобільним телефоном «Lenovo S858T».

Після цього, ОСОБА_5 , звернувши на свою користь зазначене майно потерпілої, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті розбійного нападу ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2752 грн. 50 коп., в яку входять викрадені гроші в сумі 310 грн., 2213 грн. 50 коп. - вартість мобільного телефону «Lenovo S858T», 114 грн. вартість зарядного пристрою до нього, що підтверджено висновком товарознавчої експертизи № 3855 від 06.04.2016р., та 115 грн. - вартість срібної каблучки, що підтверджено висновком товарознавчої експертизи №4292 від 15.04.2016р.

Вартість інших речей встановити не виявилось за можливе у зв`язку з відсутністю ідентифікаційних ознак, які могли бути використані при проведенні експертного дослідження.

Крім того, в результаті розбійного нападу ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з наявністю крововиливів та забитої рани на обличчі, струсом головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, потягнувши за собою короткочасний розлад здоров`я та підтверджено висновком судово-медичного експерта № 448-А/16 від 05.04.2016р.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 14 березня 2016 року він пізно ввечері йшов вздовж залізничної колії до вул. Кибальчича м.Харкова, де попереду себе побачив незнайому йому дівчину, яка розмовляла по телефону. Він вирішив її пограбувати. Наздогнавши дівчину ззаду, схопив її за руки та став виривати телефон. Дівчина стала чинити опір та кричати. Вони разом впали на землю. Тоді він наніс їй декілька ударів по голові та обличчю, здавив шию. Коли дівчина втратила свідомість, він забрав у неї сумку, мобільний телефон, зняв каблучку та сережки, потім побіг в сторону мосту. В подальшому мобільний телефон здав у ломбард, гроші витратив на власні потреби. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також перелік викраденого майна та його вартість не оспорює. У вчиненому щиро розкаюється . Просив суворо не карати його.

Окрім повного визнання своєї провини, винуватість ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими судом доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_4 ,яка суду пояснила, що 14.03.2016р. біля 21 год. вона поверталася додому з роботи, йшла із зупинки трамваю №27,розташованій по вул. Москалівській м.Харкова, вздовж залізничних колій. В цей час вона розмовляла по телефону з матір`ю. Наблизившись до мосту через річку, вона почула ,що хтось позаду неї йде. Вона відійшла в сторону, щоб поступитися дорогою чоловіку. Але останній несподівано схопив її за руки та став виривати з рук телефон, повалив її на землю. Вона стала чинити йому опір, не віддаючи при цьому телефон. Тоді він став наносити їй удари кулаками по голові та обличчю, разом скотилися із залізничної колії по схилу. В подальшому вона втратила свідомість, а коли прийшла до тями, то поруч нікого вже не було, виявила відсутність своєї сумки , мобільного телефону, сережок та каблучки. Під час слідства їй було повернуто мобільний телефон та каблучку. Цивільний позов не заявляє. Просить призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду;

-показами свідка ОСОБА_9 ,який суду пояснив, що 14.03.2016р. пізно ввечері він чекав свою дружину з роботи. Зателефонувала теща та повідомила, що під час розмови з донькою по телефону , вона почула крики, вважає, що на доньку був вчинений напад. Тоді він схопив ліхтарик та побіг дорогою зустрічати дружину. Знайшов її без свідомості біля дороги, все обличчя у неї було в крові та гематомах. В подальшому вони дійшли разом до залізничного переїзду, де черговий викликав швидку та поліцію;

-показами свідка ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що у березні 2016 року, точну дату не пам`ятає, її чоловік повідомив, що зустрів сусіда ОСОБА_11 та його знайомого ОСОБА_12 . Вони запропонували чоловіку викупити з ломбарду мобільний телефон «Lenovo S858T» за 1000 грн. Повідомили, що вказаний телефон заклав у ломбард знайомий ОСОБА_13 під його паспорт та не збирається викупати. Вона разом з чоловіком вирішили викупити вказаний телефон з ломбарду. Про те, що він є краденим, їм не було відомо. В подальшому телефон був вилучений працівниками поліції;

-показами свідка ОСОБА_14 ,яка суду пояснила, що вона є рідною сестрою обвинуваченого. У березні 2016 року вона зустрілася з братом , він їй подарував срібну каблучку з камінцями, де взяв не казав. В подальшому ,приблизно через місяць, каблучку у неї вилучили працівники поліції як крадену;

- висновком судово-медичної експертизи №448-А/16 від 05.04.2016р. (а.с.30 к.п.), згідно якого встановлено, що потерпілій ОСОБА_4 14.03.2016р. було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з наявністю крововиливів та забитої рани на обличчі, струсом головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Травма голови утворилася від дії тупих твердих предметів за обставин,викладених в історії хвороби;

-довідкою з ПТ «Ломбарду «Свіжа копійка» №733/4 від 04.04.2016р.,з якої вбачається, що гр. ОСОБА_15 15.03.2016р. звертався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Свіжа копійка» з приводу закладу мобільного телефону«Lenovo S858T»,який було відкуплено 22.03.2016р.(а.с.43 к/п);

-даними висновків судово-товарознавчих експертиз №3855 від 06.04.2016р. та № 4292 від 15.04.2016р. (а.с.47-50,76-79), згідно яких визначена ринкова вартість майна потерпілої ОСОБА_4 , а саме: мобільного телефону «Lenovo S858T»-2213 грн.50 коп., зарядного пристрою до нього-114 грн.,каблучки-115 грн.;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.04.2016 року з фототаблицею, згідно якого потерпіла ОСОБА_4 в присутності понятих впізнала ОСОБА_5 як особу, який 14.03.2016р. біля 21 год. вчинив на неї розбійний напад (к/п а.с.114-120);

-даними, які містяться у протоколах огляду від 04.04.2016р.(а.с.61 к/п) та від 28.04.2016р. (а.с.170-172 к/п),під час проведення яких були оглянуті та вилучені мобільний телефон «Lenovo S858T» та каблучка, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 (а.с.175 к/п);

-даними висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 319 від 20.04.2016р. ,згідно якого ОСОБА_5 в даний час ознак психозу, недоумства не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, як і на час скоєння інкримінованого йому правопорушення.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується за місцем проживання посередньо, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Крім того, суд виключає із обвинувачення ОСОБА_5 обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину, оскільки відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.06.2010р. «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

У зв`язку з вищенаведеним суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі та визначена у межах санкції відповідної статті Особливої частини Кримінального кодексу України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно зарахувати в строк відбування покарання за вказаним вироком строк попереднього ув`язнення за період з 19.04.2016 року (дата фактичного затримання) по 18.10.2016 року (дата ухвалення вироку).

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст.124 КПК України. Речових доказів по справі немає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілою не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, що є у його приватній власності.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 19.04.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення - з 19.04.2016 р. по 18.10.2016р. включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в Харківській області.
Процесуальні витрати у розмірі 792 гривень 40 копійок стягнути з ОСОБА_5 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8-А. м. Харків, 61177, код ЄДРПОУ 2883133) (а.с.46,75 к/п).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1