28.09.2016 Справа № 756/8283/16-к
№ 756/8283/16-к
№ 1кп/756/611/16

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Киржач Володимирської області Російської Федерації, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Вказаною угодою сторонами визначено покарання, яке має бути призначено ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі із застосуванням статті 75 КК України.
Прокурор просив затвердити угоду, а у разі відмови у її затвердженні продовжити судовий розгляд.
Захисник та обвинувачений заявили, що вони відмовляються від угоди, посилаючись на те, що ОСОБА_3 пройшов відповідний курс лікування, може підтвердити зазначену обставину медичною довідкою, а тому існує процесуальна можливість для застосування до обвинуваченого ч. 4 ст. 309 КК України, відповідно до якої він може бути звільнений від кримінальної відповідальності.
Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, обвинуваченого чи підозрюваного у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та інших, передбачених у ч. 4 вказаної статті.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, та якщо умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
З пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що ініціатором укладання угоди про визнання винуватості був слідчий, що суперечить приписам ч.1 ст. 469 КПК України. Крім того, вбачається порушення інтересів підозрюваного ОСОБА_3 при пропозиції підписання зазначеної угоди, оскільки вона, поміж іншого, була складена без участі захисника, що суперечить вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК. ОСОБА_3 показав у судовому засіданні, що угоду з захисником він підписав лише сьогодні 28.09.2016 року. Формальна постанова від 24.06.2016 року, винесена слідчим ОСОБА_7 про залучення захисника (без посилання при цьому на підставу, передбачену законом), на думку суду, є порушенням права особи на захист, а не забезпеченням такого права. Станом на 24.06.2016 року, тобто на день підписання ОСОБА_3 у слідчого угоди про визнання винуватості, підозрюваним ОСОБА_3 жодного Договору про надання йому правової допомоги з жодним із захисників укладено не було. Не був підозрюваний ОСОБА_3 забезпечений захисником і відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» на підставі доручення Київському міському центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
На те, що угода про визнання винуватості суперечить, поміж іншого, і інтересам самого обвинуваченого, вказує і та обставина, що така угода позбавляє його можливості бути звільненим від кримінальної відповідальності згідно ч. 4 ст. 309 КК України.
Відтак, підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд не вбачає, а вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні має бути продовжено у загальному порядку, оскільки умови даної угоди суперечать вимогам цього Кодексу, порушують права та інтереси обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, не погоджуючись з думкою прокурора щодо можливості продовження судового розгляду, адже угода укладалася на стадії досудового слідства, суд керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474 ч.7 п.п. 1, 3 КПК України,
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 24 червня 2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України повернути прокурору для його продовження в порядку, передбаченому Розділом III КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя