ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2444/16-к
Провадження № 1-в/210/1291/16

"30" травня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника адміністрації КВК №80: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в режимі відеоконференції (дистанційного провадження) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року, яким засуджений за ст.187 ч.4 КК України до покарання у вигляді 08 років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому належного майна, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_5 зазначає, що у нього на даний час відсутні діючи стягнення, за час відбування покарання він має одне заохочення за активну участь у спортивних змаганнях «Богатирські ігри» у 2015 році, відбув необхідну частину призначеного вироком суду покарання, має належну поведінку, тим самим довів ступінь свого виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Прокурор та представник колонії, кожен окремо проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 не заперечували.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника колонії, засудженого та його захисника, вивчивши надані матеріали особової справи дійшов наступних висновків.

Так, вимогами ст.ст.67 ч.2, ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є те, що засуджений став на шлях виправлення (ст.82 ч.3 КК).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однією з умов застосування до засудженого положень ст.82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

На час звернення засудженого ОСОБА_5 до суду, останній відбув 2/3 призначеного судом покарання.

В ході судового засідання матеріалами та документами особової справи судом встановлено відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення.

Так, в матеріалах особової справи №123-Д-14 наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку, має одне заохочення у вигляді подяки за активну участь у спортивних змаганнях «Богатирські ігри» у 2015 році.

Із матеріалів, що характеризують особу засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній за час відбуття покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконує обов`язки спортивного організатора установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу, бере участь у роботі самодіяльних організацій, підтримує соціально-корисні зв`язки з близькими та рідними.

Згідно виписки із протоколу №14 від 28 квітня 2016 року, засудженому ОСОБА_5 відмовлено у застосуванні положень ст.101 КВК України, щодо переведення до дільниці соціальної реабілітації на підставі його заяви.

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він своєю поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані матеріали свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 на даний час став на шлях виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому клопотання засудженого необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2013 року, яким засуджений за ст.187 ч.4 КК України до покарання у вигляді 08 років позбавлення волі з конфіскацією усього особисто йому належного майна, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевести для подальшого відбування покарання із виправної колонії в місця обмеження волі на всю невідбуту частину строку покарання, яка становить, - 02 (два) роки 1 (один) місяць 27 (двадцять сім) днів.

Запобіжний захід залишити без змін, - утримання під вартою.

Звільнити з-під варти після прибуття до виправного центру.

Зарахувати час слідування під вартою до виправного центру за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1