Справа № 204/4382/16-к
Провадження № 1-кп/204/369/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 31 січня 2016 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, яка має вищу освіту, офіційно не працюючої, одруженої, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
31.01.2016 приблизно о 03 год. 50 хв. ОСОБА_6 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , який на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, через ревнощі, вступив в конфлікт із ОСОБА_6 та почав наносити їй удари кулаками рук в область голови та обличчя. ОСОБА_6 , не втримавшись від ударів потерпілого, впала на підлогу, а ОСОБА_4 продовжив їй наносити удари ногами по різним частинам тіла, спричинивши ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 414-е від 04.02.2016 тілесні ушкодження у вигляді: 14-ти синців, розташованих на повіках лівого ока, надбрівній області ліворуч, зовнішній поверхні правого стегна в середній третині, зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, зовнішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу, рани, розташованої на верхній повіці лівого ока ближче до зовнішнього кута, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки. В наслідок чого ОСОБА_6 намагалася чинити опір, але не змогла вирватися та уникати протиправних дій ОСОБА_4 , та, почувши звук від падіння підставки з ножами, помилково вважаючи, що потерпілий посягає на її життя та здоров`я, усвідомлюючи, що відносно неї вчиняються суспільно-небезпечні дії та невірно їх оцінюючи і не усвідомлюючи помилковості свого припущення щодо намірів потерпілого ОСОБА_4 , в той момент, коли потерпілий усвідомив свої неправомірні дії відносно підозрюваної ОСОБА_6 , схилившись над нею, намагався її підняти, а підозрювана ОСОБА_6 помилково допустила, що потерпілий може їй нанести удар ножем, намагаючись захиститися від посягання на її життя та здоров`я та застосувати заходи необхідної оборони, діючи в умовах відповідного реального посягання зі сторони останнього, перевищуючи межі необхідної оборони, тобто діючи за явної невідповідності завданої їй діями потерпілого шкоди, навпомацки взяла в праву руку кухонний ніж, який в ході бійки впав на підлогу, та умисно нанесла потерпілому один удар ножем в область грудної клітини ліворуч, в результаті чого спричинила потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №1195-е від 24.03.2016 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різанного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною на грудній клітині ліворуч по навкологрудинній лінії в проекції 4-го міжребер`я в просвіті якої стороннє тіло (ніж), рана переходить в раньовий канал зліва направо та згори донизу, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, міжреберної артерії та далі проникає в праву плевральну порожнину, з подальшим ушкодженням середньої частки правої легені, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 шкоди здоров`ю, що явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто перевищила межі необхідної оборони.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила всі фактичні обставини визначені в обвинувальному акті, глибоко каялася, просила суд суворо не карати. Пояснила, що має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що частково відшкодувала потерпілому шкоду, а саме, сплачувала грошові кошти під час лікування потерпілого.
Захисник ОСОБА_5 підтвердила всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просила суд, при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України та призначити їй покарання у вигляді громадських робіт на термін менший ніж передбачений санкцією статті.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що примирився з обвинуваченою, просив призначити їй м`яке покарання, пояснив, що матеріальних та моральних претензій до неї не має, підтвердив, що обвинувачена сплачувала грошові кошти на його лікування.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 своїми навмисними діями, що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчиненому у разі перевищення меж необхідної оборони, вчинила злочин, передбачений ст.124 КК України.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченої, всі обставини справи.
Так обвинувачена ОСОБА_6 вчинила злочин невеликої тяжкості.
ОСОБА_6 раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики, виданої за місцем мешкання, характеризується позитивно, не працює, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд також враховує той факт, що перед скоєнням злочину потерпілий ОСОБА_4 наносив обвинуваченій удари в область голови та обличчя, від яких вона впала на підлогу, після чого потерпілий продовжував наносити їй удари, тобто, вчиняв проти обвинуваченої протиправні дії.

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття, часткове відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.

У відповідності до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченій, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ч.3 ст.60, ч.3 ст. 61 КК України, а саме той факт, що до обвинуваченої не може бути застосоване покарання у вигляді арешту та обмеження волі у зв`язку із наявністю в неї дитини віком до семі років, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції частини статті у вигляді громадських робіт. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останньої.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченої ст.69 КК України, оскільки разом із обставинами, які пом`якшують її покарання, судом встановлена обставина, що обтяжує покарання. Крім того, судом призначається обвинуваченій найбільш м`яке покарання з усіх видів покарань, передбачених санкцією статті.
Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 25.03.2016, а саме: ніж, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 ; піднігтьовий вміст обох рук підозрюваної ОСОБА_6 ; халат, що належить підозрюваній ОСОБА_6 , в якому вона знаходилась в момент вчинення нею кримінального правопорушення; одяг, в якому був одягнений потерпілий ОСОБА_4 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень; змиви з обох рук підозрюваної ОСОБА_6 ; зразки крові потерпілого ОСОБА_4 ; зразки крові підозрюваної ОСОБА_6 ; ватний тампон з речовиною бурого кольору, передані на зберігання до камери схову речових доказів Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України і призначити їй покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження постановою від 25.03.2016, а саме: ніж, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 ; піднігтьовий вміст обох рук підозрюваної ОСОБА_6 ; халат, що належить підозрюваній ОСОБА_6 , в якому вона знаходилась в момент вчинення нею кримінального правопорушення; одяг, в якому був одягнений потерпілий ОСОБА_4 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень; змиви з обох рук підозрюваної ОСОБА_6 ; зразки крові потерпілого ОСОБА_4 ; зразки крові підозрюваної ОСОБА_6 ; ватний тампон з речовиною бурого кольору, передані на зберігання до камери схову речових доказів Красногвардійського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченою, прокурором, потерпілим до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники процесу мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1