Справа № 211/287/15-к
Провадження № 1-кп/211/39/16
У х в а л а

26 травня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за відсутністю: потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №№ 0000581, 0000003 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 343 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 343, частиною 1 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:
в судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимим доказу відеозапису, який міститься на ДВД диску, який знаходиться на аркуші справи 22 в томі першому, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу.

Своє клопотання він обґрунтував тим, що відсутній оригінал вказаного запису, не встановлено власника аккаунта ОСОБА_10 , на якому відеозаписи вперше були розміщені. Запис є копією з мережі Інтернет. При копіюванні запису були порушені правила використання ОСОБА_10 .

Вислухавши думку прокурора, який вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, думки адвоката ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримали клопотання, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до частини 2 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Відповідно до частини 1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно протоколу про визнання речовими доказами (т.1 а.с.21) запис, який міститься на долученому до матеріалів справи ДВД диску, зроблений з мережі Інтернет, сторінки соціального сайту «ВКонтакте», зареєстрованої користувачем ОСОБА_11 .
Доступ до вказаної сторінки є доступним, запис викладався на сторінці ОСОБА_11 саме з метою перегляду його іншими особами, без необхідності використання паролю для доступу до нього іншими особами, а тому суд вважає, що при копіюванні цього запису не були порушені чиї-небудь права та свободи. А тому запис на ДВД диску на аркуші 22 в томі 1 кримінального провадження не може бути визнаний як очевидно недопустимий доказ.
Керуючись ст.ст.86,87,89 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_5 про визнання очевидно недопустимим доказу відеозапису, який міститься на ДВД диску, який знаходиться на аркуші справи 22 в томі першому, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1