АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3892/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 23 грудня 2016 року включно, із визначенням застави у розмірі 4000000 (чотири мільйони) гривень у національній грошовій одиниці, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дубровиця Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодоОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову увалу, якою застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави на суму від вісімдесяти до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що клопотання слідчого не містить посилання на докази, які підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів. Зокрема, захисник вказує, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 , є необґрунтованою, ґрунтується на припущеннях і не підтверджується достовірними доказами.

Також, на думку апелянта, при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який одружений, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, а також має на утриманні тяжко хвору дружину і матір похилого віку, які потребують його догляду.

Крім того, як вважає автор апеляції, слідчим суддею не досліджено майновий стан підозрюваного, який не має жодної можливості внести таку непомірну суму застави в розмірі 4000000 гривень, що, за переконанням захисника, є тиском на підозрюваного з боку органу досудового розслідування та суду.

Тому апелянт стверджує, що застосований підозрюваному запобіжний захід і його продовження є невиправданим, оскільки відсутня обґрунтована підозра, не доведені ризики та не з`ясовано можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001053 від 18 квітня 2016 року запідозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України.
04 липня 2016 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
05 липня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України.

06 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 20 години 00 хвилин 01 вересня 2016 року, з визначенням застави у розмірі 4000000 гривень.

23 серпня 2016 року постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00001053 від 18 квітня 2016 року було продовжено до 7 (семи) місяців, тобто до 05 лютого 2017 року.
30 серпня 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва було продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 продовжено на 60 днів, а саме до 28 жовтня 2016 року, з визначенням застави у розмірі 4000000 гривень.

21 жовтня 2016 року слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 ,звернувся доГолосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовженняОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

25 жовтня 2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 23 грудня 2016 року включно, із визначенням застави у розмірі 4000000 (чотири мільйони) гривень у національній грошовій одиниці.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України. Разом з тим, як встановила колегія суддів, хоча органи досудового слідства та слідчий суддя і прийшли до висновку про існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України, однак ця підозра належним чином ОСОБА_8 не повідомлена, оскільки є не конкретизованою та складеною з суттєвою помилкою, яка полягає в тому, що в повідомленні про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення замість прізвища ОСОБА_8 вказано прізвище ОСОБА_12 .

В свою чергу, як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України. Що ж стосується підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України, яка на даний час не може вважатися обґрунтованою, то ця обставина не може суттєво вплинути на вирішення клопотання слідчого про продовження підозрюваному строку тримання під вартою з огляду на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України, в якому повідомлена ОСОБА_8 підозра належним чином неконкретизована, не є тяжким чи особливо тяжким злочином.

Отже, доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри заслуговують на увагу тільки в частині підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 240 КК України, а іншій частині цього питання є безпідставними, оскільки слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і інших учасників кримінального провадження, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому колегія суддів, незважаючи на зменшення обсягу повідомленої ОСОБА_8 підозри через неналежне ставлення органів досудового розслідування до складання процесуальних документів, погоджується з висновком слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним вище ризикам.

В сукупності із наведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляції, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисник звертає увагу в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи сторони захисту стосовно незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були об`єктивно досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_8 , як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу, застави у розмірі 4000000 (чотири мільйони) гривень у національній грошовій одиниці, оскільки даний розмір застави не суперечить положенням абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з огляду на виключність випадку, яким є дане кримінальне провадження, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 23 грудня 2016 року включно, із визначенням застави у розмірі 4000000 (чотири мільйони) гривень у національній грошовій одиниці, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4