Справа № 439/709/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/348/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Львів Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №439/709/16-к з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

зацікавленої особи ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 04 червня 2016 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 04 червня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_9 , погодженого прокурором ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: гладкоствольної мисливської рушниці марки МП-27М к.12 № НОМЕР_1 у чохлі, набоїв (патронів) до гладкоствольної мисливської рушниці в кількості 15 штук у матерчатому чохлі; двох бензопил марки «Штіль»; бензопили марки «Оріон»; пристрою та модему для передачі інформації із камер відеоспостереження; колоди породи «сосна» в кількості 2,572 м. куб. та колоди породи «дуб» в кількості 8,725 м. куб.

Слідчий суддя прийшов до такого висновку виходячи з того, що в протоколі огляду місця події від 01.06.2016 року (єдиний документ з описом речових доказів), яким вилучено вищезгадані речові докази, не вказано номер кримінального провадження, в межах якого здійснювався огляд та вилучення речових доказів. Ні в клопотанні, ні в протоколі огляду речових доказів не мотивовано, за яких саме обставин і коли потрапили в службовий кабінет № 23 зброя, набої, три бензопили, пристрій та модем, які слідчий ОСОБА_9 01.06.2016 року оглянув в межах кримінального провадження № 0000356 від 20.05.2016 року. Поряд з цим слідчим не мотивовано, за яких обставин лісопродукція, оглянута 01.06.2016 року на території лісозаводу, потрапила на цю територію, адже згідно зі змістом клопотання місцем вчинення протиправних дій була територія пилорами ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 .

Також слідчим не представлено достатніх доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення. Адже в судовому засіданні останній заперечив факти, викладені в рапорті працівника поліції ОСОБА_10 , а слідчому не вдалось оголосити тексти протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які долучені до матеріалів справи. Інших доказів які вказують на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення не надано.

На вказану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню оскільки є всі підстави вважати, що вилучені речі: бензопили, лісопродукція та гладкоствольна рушниця з набоями є предметами кримінальних правопорушень, а тому рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту є передчасним.

Крім цього, слідчим суддею не було враховано показання потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.342 КК України слідчого СВ Бродівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_13 , який вказав, що за допомогою однієї з бензопил і гладкоствольної рушниці ОСОБА_8 створював реальну загрозу для його життя і здоров`я, а також інших присутніх на місці події представників правоохоронних органів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, виступ власника речей ОСОБА_8 та його представника, адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, пояснення слідчого ОСОБА_9 , вивчивши матеріали судової справи, кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому у клопотанні слідчого про арешт майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, повинно бути зазначено: підстави і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя, на думку колегії суддів, цілком вірно дійшов висновку про його необґрунтованість та вмотивовано відмовив у його задоволенні, оскільки клопотання було подано слідчим з порушення вимог кримінального процесуального закону, а викладені у ньому обставини, з`ясування яких має істотне значення при вирішення даного питання, свідчать про відсутність законних підстав для накладення арешту на майно.

При вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

З протоколу огляду місця події від 01.06.2016 року (а.с.8-9) вбачається, що у такому зокрема не вказано номер кримінального провадження в межах якого здійснювався огляд та вилучення речових доказів. В клопотанні та протоколі огляду речових доказів не мотивовано, за яких саме обставин і коли потрапили в службовий кабінет № 23 зброя, набої, три бензопили, пристрої та модем, які слідчий ОСОБА_9 повторно оглянув 01.06.2016 року в межах кримінального провадження № 0000356 від 20.05.2016 року.

Також в даному протоколі огляду не мотивовано, за яких обставин лісопродукція, що оглянута слідчим 01.06.2016 року потрапила на територію лісозаводу, адже як вбачається з клопотання місцем вчинення протиправних дій була територія пилорами ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 та яке відношення вилучена лісопродукція має до кримінального провадження за ч.1 ст.342, ч.1 ст.358 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що існують правові підстави для арешту майна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені наданими матеріалами кримінального провадження, а тому, як зазначалося вище, і відсутні законні та обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Ухвалу слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 04 червня 2016 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4