Єдиний унікальний номер 263/6355/16-п Слідчий суддя: ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/775/133/2016 (м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

за участю захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000392 від 17 травня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 травня 2016 року якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області на 30 діб, тобто до 09.20 год. 21 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

в провадженні 2-го СВ СУ прокуратури Донецької області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000392, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні-травні 2016 року ОСОБА_8 , розробив план вбивства ОСОБА_9 , який передбачав умисне позбавлення життя останнього з застосуванням вибухового пристрою. Згідно розробленому ОСОБА_8 злочинного плану, вбивство ОСОБА_9 повинно вчинятись із застосуванням вибухового пристрою.

У той же час, плануючи готування вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_8 усвідомлював, що самостійно реалізувати свій злочинний намір йому не вдасться, у зв`язку з чим, в якості співучасників при вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 вирішив залучити своїх знайомих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та розраховував на них, як на осіб, які спроможні вчинити вбивство з застосуванням елементів конспірації.

Так, на початку травня 2016 року, більш точну дату в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось, приблизно о 17.00 год. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_11 та призначив йому зустріч о 18.20 год. на водоймищі селища Шевченка в 15 км. від м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області. Під час зустрічі ОСОБА_8 враховуючи своє негативне ставлення до ОСОБА_9 з приводу його сфер впливу на осіб, які ведуть підприємницьку діяльність у м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області, виказав намір щодо умисного вбивства останнього та запропонував ОСОБА_11 взяти участь в реалізації умисного вбивства ОСОБА_9 , пообіцявши йому можливість вчинення групою осіб подальших неправомірних дій на території Донецької області з метою отримання незаконним чином грошових коштів від мешканців області. Отримавши від ОСОБА_11 згоду ОСОБА_8 довів до відома розроблений їм злочинний план протиправного спричинення смерті ОСОБА_9 . Згідно вказаного злочинного плану ОСОБА_11 повинен прикріпити до автомобіля, де перебуває ОСОБА_9 вибуховий пристрій та підірвати його на зупинці біля кафе «Старый город» в м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області.

Продовжуючи свій злочинний намір, з метою обговорення спільного плану умисного вбивства ОСОБА_9 , через три дні, більш точну дату на даний час досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відбулась зустріч в кафе «Шашлычный двор» на Дніпропетровській трасі у м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області, де ОСОБА_8 розповів ОСОБА_10 про розроблений сумісно з ОСОБА_11 план вбивства ОСОБА_9 та запропонував йому керувати автомобілем на якому ОСОБА_11 повинен виконати свою частину плану, на що він погодився.

Наступного дня, більш точну дату на даний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 передав ОСОБА_11 4 тротилові шашки масою 400 гр. та 1 тротилову шашку масою 200 гр., чотири мобільних телефонів марки «Номі» з активованими СІМ картами оператора «Лайф» для зв`язку та використання в якості детонаторів для вибухівки, наказав йому зібрати з цього вибуховий пристрій за декілька днів та заказати через мережу «Інтернет» магніти для кріплення цього вибухового пристрою к автомобілю ОСОБА_9 для чого надав грошові кошти у розмірі 1800 грн. Також, за проханням ОСОБА_8 в ці декілька днів ОСОБА_11 повинен слідкувати за кафе «Старый город» в м. Покровськ (Красноармійськ) Донецької області з метою встановлення часу прибуття та знаходження ОСОБА_9 .

ОСОБА_11 , розуміючи протиправність вчинення ним протиправних дій, направлених на участь у готуванні вчинення умисного вбивства, 17 травня 2016 звернувся із відповідною заявою щодо протиправних дій ОСОБА_8 та інших до правоохоронних органів, надавши згоду на його участь у викритті їх у протиправній діяльності.

Через декілька днів, у травні 2016 року, більш точну дату на даний час не встановлено, ОСОБА_8 довів до відома ОСОБА_11 інформацію про викриття ОСОБА_9 їх злочинного плану, та необхідності його зміни в частині способу вбивства. Згідно нового плану ОСОБА_11 повинен прибути на автомобілі під керуванням ОСОБА_10 здійснити постріл у задню частину автомобіля, де перебуває ОСОБА_9 за допомогою гранатомету «РПГ-22», коли той буде рухатись при виїзді з парку «Юбилейный» у м.Покровськ (Красноармійськ) Донецької області.

З цією метою, 19 травня 2016, близько о 11.00 год., ОСОБА_8 біля буд. 16, м-н. Южного в м.Покровськ (Красноармійськ) Донецької області передав ОСОБА_11 гранатомет «РПГ-22».

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.14, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України.

23 травня 2016 року о 09.20 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

23 травня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України.

25 травня 2016 року до районного суду звернувся старший слідчий другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області ОСОБА_12 із клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Донецької області, про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 травня 2016 року вказане вище клопотання слідчого задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Донецькій області на 30 діб, тобто до 09.20 год. 21 червня 2016 року.

Не погодившись з судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 оскаржив його в апеляційному порядку, просив ухвалу слідчого судді скасувати й відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що в ухвалі слідчого судді не вказано на обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини. Тобто, вважає, що судовому рішенні взагалі не обґрунтовані ризики, які маються у цій справі і чим це підтверджується. Також, вказує на те, що суд помилково не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, адже жодної обставини, зазначеної в ч.4 ст.183 КПК судом не встановлено і в клопотання слідчого не вказано.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника в інтересах підозрюваного, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі, ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання слідчого відмовити, прокурора, який, у свою чергу, відстоював законність і обґрунтованість судового рішення та просив залишити його незмінним, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушника, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з права людини,суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчить на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення противоправних діянь.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один із ризиків, передбачених статтею177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу суд перевірив відповідність змісту подання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у поданні слідчого підстав для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема колегія суддів погоджується із висновками районного суду про доцільність врахування того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке санкцією статті КК передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, особу підозрюваного працює позитивно характеризується за місцем роботи, сімейній стан одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність постійного місця проживання і, перебуваючи на свободі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може приховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя з урахуванням всіх обставин правомірно та мотивовано задовольнив саме частково клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 30 діб, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи, а тому доводи захисника про необґрунтованість висновків суду нічим не підтверджені.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при обранні виду запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , виходячи з самої тяжкості обвинувачення, обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 діб, дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, навівши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника про не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, вони су печать кримінальному процесуальному Закону, адже, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не зайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, і не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 травня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 30 діб, залишити без зміни.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4