Справа № 194/955/15-к
Провадження № 1-кп/194/11/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2014 року за № 0000001 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючого машиністом електровоза підземного дільниці ВШТ № 2 блоку № 3 шахти «Західно - Донбаська» ШУ «Тернівське», освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні дитину 2013 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , працюючи машиністом електровозу підземним дільниці внутрішнього шахтного транспорту № 2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», у своїй діяльності керується Законом України «Про охорону праці», Гірничим Законом України, Системою керування виробництвом та охорони праці у вугільній промисловості, «Інструкцією № 5 з охорони праці, безпечного виконання робіт і поведінки у шахті машиніста електровоза підземного».

Машиніст електровозу підземний дільниці внутрішнього шахтного транспорту № 2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_3 є особою, на яку покладено обов`язки дотримуватися вимог правил безпеки на даному підприємстві, у тому числі під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, до яких, згідно з Переліком робіт з підвищеною небезпекою (НПАОП 0.00-4.12-2005), затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України від 26 січня 2005 року № 15, віднесено підземні роботи на шахтах.

12 лютого 2014 року в третю зміну, виконуючим обов`язки помічника начальника дільниці ПР-2 ОСОБА_7 було надано наряд гірничому майстру та ланці робітників у кількості 4 робітників, (1 МГВМ та 3 прохідника, в тому числі і ОСОБА_5 ), на проведення і кріплення 861 бортового штреку, обслуговування механізмів та обмивку 861 бортового штреку.

Після закінчення зміни, о 02 годині 20 хвилин 13 лютого 2014 року, вказані робітники сіли в людську вагонетку та поїхали у бік ствола. Віз людську вагонетку машиніст електровозу АМ-8Д ОСОБА_8

В районі ПК 125 відкотного квершлагу гор. 420 м., людська вагонетка зупинилася, щоб забрати робітників дільниці конвеєрного транспорту.

ОСОБА_5 , не повідомивши нікому, вийшов з людської вагонетки та повернувся на 861 бортовий штрек, щоб забрати газоаналізатор «Сигнал-5».

О 02 годині 35 хвилин ОСОБА_5 прийшов на заїзд 861 бортового штреку, звідки о 02 годині 45 хвилин пішов у бік ствола.

Машиніст електровоза ОСОБА_3 , який привіз людську вагонетку з четвертою зміною до 861 бортового штреку, робив маневрові роботи на Західному магістральному відкотному штреку пл.С8 та 861 бортовому штреку. До нього повернувся машиніст електровозу ОСОБА_8 , який відвіз людську вагонетку з третьою зміною до ствола. При цьому ОСОБА_8 на шляху від ствола до 861 бортового штреку не зустрічав ОСОБА_5 .

Зробивши маневри, ОСОБА_3 повіз до ствола дві навантажені вагонетки.

Приблизно о 03 годині 40 хвилин, машиніст електровозу дільниці внутрішнього шахтного транспорту №2 ОСОБА_3 , електровозом віз по відкотному квершлагу два завантажених вагони УВГ-3,3 на ствол, де, діючи із злочинною недбалістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї дії, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, у районі ПК-30, (розминовка № 2), проїжджаючи біля двох стоячих на розминовці вагонів, грубо відхиляючись від вимог правил безпеки при виконання робіт з підвищеною небезпекою у шахті, діючи не уважно, не обравши потрібної швидкості руху електровоза, не слідкуючи за наявністю людей на путях, вчинив наїзд електровозом на ОСОБА_5 , який знаходився на путях на шляху руху електровоза під керуванням ОСОБА_3 . Після наїзду на ОСОБА_5 , ОСОБА_3 почув крик та зупинившись, побачив лежачого на ґрунті виробки потерпілого ОСОБА_5 , якому електровозом, яким керував ОСОБА_3 , переїхало ноги.

У результаті злочинної недбалості ОСОБА_3 , згідно з висновком експерта № 273/15 від 04 липня 2014 року, потерпілому ОСОБА_5 спричинено механічні тілесні ушкодження: тяжка сполучена травма; травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки. Відкритий переломовивих лівої ступні в суглобі Лісфранка, ускладнений травматичним шоком ІІІ ступеню. Такого характеру травма за ознакою протікання травматичного процесу, а також виходу, тобто втрати загальної працездатності більше 1/3, відносяться до ступеню тяжких тілесних ушкоджень.

Машиніст електровозу підземний дільниці внутрішнього шахтного транспорту № 2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_3 недотримав в повному обсязі вимоги статей 6, 14 Закону України «Про охорону праці», статті 41 Гірничого Закону України, п.п.9.40.2., 9.40.5., 9.40.7 Системи керування виробництвом та охорони праці у вугільній промисловості, пунктів 1.11, 3.7, 3.9 «Інструкції № 5 з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінці в шахті машиніста електровоза підземного». Зокрема:

ст.6 Закону України «Про охорону праці» - Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування і інших засобів виробництва, стан засобів колективного і індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя або здоров`я або для оточуючих його людей або для виробничого або оточуючого середовища. Він зобов`язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника або працедавця. Факт наявності такої ситуації при необхідності підтверджується фахівцями по охороні праці підприємства з участю представника профспілки, членом якої він є, або уповноваженої працівниками особи з питань охорони праці (якщо професійний союз на підприємстві не створювався), а також страхового експерта по охороні праці»;

ст.14 Закону України «Про охорону праці» - Працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей у процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог»;

ст. 41 Гірничого Закону України - «Працівники гірничого підприємства зобов`язані знати та виконувати вимоги гірничого законодавства та технічної документації, плану ліквідації аварій у межах виконуваних робіт, правила поведінки в небезпечних умовах; правила експлуатації машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, не піддавати небезпеці своїми діями чи бездіяльністю життя та здоров`я людей»;

п.п. 9.40.2., 9.40.5., 9.40.7 Системи керування виробництвом та охорони праці у вугільній промисловості:

п.9.40.2 - Гірничий робітник зобов`язаний:

- знати та виконувати вимоги технічної документації (проектів, інструкцій та ін.), ПЛА в межах своєї роботи, правила поведінки в особливо небезпечних підземних умовах;

- виконувати роботи лише згідно змінному завданню (наряду), крім дій по ліквідації загрози життю та здоров`ю людей, попередженню аварії;

- не допускати порушень пилегазового режиму, вибухонебезпечності електроустаткування, пожежної безпеки, веденню робіт у небезпечних зонах (на небезпечному устаткуванні), робіт без технічної документації та з її порушенням;

- не створювати загрози життю та здоров`ю людей;

п.9.40.5 - Гірничий робітник любої професії особливу увагу повинен спрямовувати на додержання пилегазового режиму, режиму ведення вибухових робіт, виконанню противикидних, протипожежних заходів, попередженню обвалення гірничих порід, попередженню затоплення та загазування виробок; безпечній експлуатації ГШО, транспортних засобів та електроустаткування;

п.9.40.7 - несе відповідальне виконання робіт, не передбачених змінним завданням (нарядом); невиконання заходів безпеки, передбачених нормативно-технічними документами, під час виконання змінного завдання (наряду);

ведення робіт без затвердженої, у відповідності з ПБ, технологічної документації;

особисті порушення правил та норм безпеки робіт, які потягли чи могли потягти тяжкі наслідки (аварії, травматизм).

Пункти 1.11, 3.7, 3.9 «Інструкції № 5 з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінки в шахті машиніста електровоза підземного».

п.1.11 - машиніст електровоза підземний зобов`язаний виконувати роботу згідно з отриманим нарядом (завданням), бути уважним при виконанні робіт, знати всі попереджувальні сигнали, як ті, що відносяться до їх безпосередньої роботи, так і ті, що мають загальношахтне значення, а також постійно слідкувати за особистою безпекою та безпекою поряд працюючих працівників.

п.3.7. - машиніст електровоза повинен обрати швидкість руху з урахуванням стану виробки та рельсового шляху чи обмежену шляховим знаком. Він зобов`язаний слідкувати за правильним положенням стрілок, світлофорами, рельсовим шляхом та виробкою, відсутності на путях людей та рухомого складу.

п.3.9 - машиніст електровоза зобов`язаний знизити швидкість при проїзді мимо людей, а при виникненню загрози - зупинити електровоз (поїзд).

У відповідності з висновком № 1498-14 судової гірничотехнічної експертизи від 25 вересня 2014 року, машиніст електровозу підземного дільниці внутрішнього шахтного транспорту №2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти настанню нещасного випадку, але нею не скористався.

Таким чином, машиніст електровоза підземний дільниці шахтного транспорту № 2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_3 , порушуючи вимоги статей 6, 14 Закону України «Про охорону праці», статті 41 Гірничого Закону України, п.п.9.40.2., 9.40.5., 9.40.7 «Системи керування виробництвом та охорони праці у вугільній промисловості», пунктів 1.11, 3.7, 3.9 «Інструкції № 5 з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінки в шахті машиніста електровоза підземного» в частині того, що 13 лютого 2014 року в третю зміну, виконуючи роботи з керування електровозом підземним, які відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, керуючи о 03 годині 40 хвилин електровозом з двома навантаженими вагонами УВГ-3,3 до стволу, та проїжджаючи в районі ПК-30 (розминовка № 2) біля двох стоячих на розминовці вагонів, діючи із злочинною недбалістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своєї дії, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи обов`язок та реальну можливість виконання вимог вищевказаних нормативних актів, допустив наїзд на прохідника ОСОБА_5 , в результаті чого останньому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації правої ноги на рівні верхньої третини гомілки та переломовивих лівої ноги.

З технічної точки зору дії ОСОБА_3 , що виразилися в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із травмуванням ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину не визнав повністю та показав, що машиністом він працює з 2010 року та кожного року здає екзамени. Того дня він пройшов медогляд, отримав наряд та о 01 годині 30 хвилин спустився в шахту. Його електровоз був у технічно справному стані. В шахті він поїхав на штрек, де робив маневрування з пустими вагонами на 861 горизонті. Згодом, після того, як туди вже приїхав на електровозі Коробка, він зачепив до свого електровоза два завантажених породою вагони та поїхав на ствол. На ствол він поїхав першим, а за ним мав їхати електровоз під керуванням Коробки. В електровозі він їхав в положенні сидячі. Перед ним була батарея довжиною 3 метри, а позаду два пустих вагони. Сидячи шлях просвічується головним ліхтарем приблизно на 30 метрів, а сліпа зона в такому положенні, попереду, через наявність батарей, складає близько 10 метрів. Основний ліхтар електровоза освітлення вперед майже не дає. По прямій до розміновки, де стояло два пустих вагони, він проїхав майже 200 метрів. Біля розміновки освітлення не було, сигналів також не було. Їхав він зі швидкістю 1 м/с, а перед стрілковим перегоном в районі 29 - 30 пікетів, зменшив швидкість. Приблизно о 03 годині 40 хвилин в районі тридцятого пікету він почув крики, посвітив головним ліхтарем в той бік та зліва побачив, що від машини відповзає чоловік, та приблизно за 3 - 5 метрів зупинив електровоз. До цього він почув, що машина почала підскакувати й почав гальмувати. Подивившись на цього чоловіка, він побачив, що на одній нозі посередині чобота у нього було видно сліди переїзду, а на другій нозі такі самі сліди на п`ятці. Також було видно кров. Який був одяг на чоловікові він не пам`ятає. Він хотів надати допомогу, але був у шоковому стані, тому відчепив вагони та поїхав за 150 метрів до диспетчера, якому сказав за нещасний випадок. Аби людина стояла на шляху, то він міг би це побачити. Він вважає, що потерпілий, який був у стані сп`яніння від психотроних препаратів, в останній момент виліз на шлях з-за пустих вагонів, а тому він його не помітив та саме з вини потерпілого стався нещасний випадок. Також показав, що побачив через лівий боковий отвір кабіни електровоза, що потерпілий відповзав у бік від електровоза та шляхів та був у той момент на відстані приблизно 0,5 метра від електровоза, а після зупинив електровоз приблизно за п`ять метрів від місця наїзду. Від чого електровоз підкидало - від наїзду на потерпілого чи від наїзду на породу, він не знає. При цьому, він бачив посередині чобота та на п`ятці іншої ноги потерпілого небагато крові. На електровозі крові не було, а звідки взялася кров на колесах вагонів, які він буксирував, він пояснити не може. У зв`язку з чим вважає себе ні в чому не винуватим та просить ухвалити відносно нього об`єктивне рішення згідно закону.

До зазначених показаннь обвинуваченого, які є непослідовними, мають протирічча, суд ставиться критично, вважає їх такими, що надані з метою уникнення передбаченої законом відповідальності за скоєне, та приймає до уваги, що зазначені показання спростовуються іншими безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 показав, що на шахті він пропрацював дев`ять років. 12 лютого 2014 року працював у третю зміну. Після зміни, 13 лютого приблизно о 02 годині, він сів у вагонетку, яка вивозить людей з шахти та під час руху згадав, що забув на своєму робочому місці прилад «Сигнал № 5» для перевірки метану. На найближчій зупинці він подав знак машиністу про те, що залишається, виліз та пішов назад. На ньому була світловідбивна роба та ліхтар на шоломі був увімкнений. В забої в цей час вже працювала четверта зміна, тому його туди не пустили. Він попрохав ланкового ОСОБА_9 вивезти його сигнал, той пообіцяв та він пішов на ствол, щоб виїхати з шахти. Коли він йшов по рейковому шляху, його права нога провалилася та застрягла між шпалами та він не міг її витягнути. В цей час він побачив состав з вагонетками, який рухався на нього. Більше нічого не пам`ятає, лише чув, що гірничий майстер когось направляв за ношами, а він бачив, що стопа правої ноги була вивернута в інший бік. Також пам`ятає, що не менше двох разів подавав сигнал в бік забою та в бік електровоза ліхтарем на шоломі. По шляху він йшов, так як хотів найшвидше виїхати з шахти. Також стверджує, що в той день жодних психотропних речовин не вживав, а перед зміною проходив медогляд та був допущений до роботи. Наявність інформації в довідці Павлоградської лікарні № 4 щодо вживання ним психотропних речовин він пояснити не може. На суворому покаранні обвинуваченого та на позбавленні його волі не наполягає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що в 2014 році на шахті була травма - електровоз переїхав ноги прохіднику ОСОБА_11 . Він був членом комісії та під час розслідування було зроблено висновок про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 говорять неправду. Порушення були в діях як ОСОБА_11 так і ОСОБА_12 , тому на підставі досвіду своєї роботи, членами комісії було зроблено висновок про те, що в нещасному випадку винний ОСОБА_12 . Також не виключалася версія перевищення ним швидкості руху. Було встановлено, що ОСОБА_11 перебував у стані сп`яніння. Точне місце знаходження ОСОБА_11 на момент наїзду встановити не вдалося. Без головного ліхтаря ОСОБА_11 не був би допущений до роботи, а у разі поломки ліхтаря, він би не зміг рухатися в шахті та його б одразу ж було відправлено на поверхню. Всі висновки комісії з приводу даного нещасного випадку були викладені в акті розслідування нещасного випадку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що працював в.о. начальника дільниці ПР-2. Помічник начальника ОСОБА_14 повідомив, що прохідник ОСОБА_11 не виїхав з шахти та з ним стався нещасний випадок. Він був членом комісії з розслідування даного нещасного випадку. Зі слів працівників ланки було встановлено, що ОСОБА_11 забув прилад газового контролю, встав на першій зупинці й пішов за приладом. Згодом ОСОБА_14 повідомив про нещасний випадок. На місці події були зазори та ОСОБА_11 не повинен був рухатися по шляху для електровоза. Звідти до місця початку руху електровоза по прямій - понад 200 метрів. Зі слів також було встановлено, що електровоз рухався попереду вагонеток. Напрямок руху електровоза був під уклін, тому вагонетки могли бути лише позаду електровоза. Весь спецодяг працівників має світловідбивні елементи. Освітлення в тому місці немає взагалі, а освітлення здійснюється лише головними ліхтарями робітників.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він працював в.о. помічника начальника дільниці підготовчих робіт № 2. 12 лютого 2014 року він видавав змінний наряд у тому числі й ОСОБА_11 . Інструктаж з техніки безпеки він також проводив. Під землю він спускався разом з ОСОБА_11 в одній кліті, при цьому жодних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у нього не виявив, й підозрілих запахів «перегару» від ОСОБА_11 не було. Він був одягнений в світлозахисну робу, головний ліхтар у нього працював. 13 лютого 2014 року йому повідомили, що прохідник ОСОБА_11 не виїхав з шахти та він повернувся в шахту його шукати. Зі слів працівників ланки було встановлено, що ОСОБА_11 забув прилад газового контролю, встав на першій зупинці й пішов за приладом, але гірничий майстер ОСОБА_15 повернув його в бік ствола. Коли ОСОБА_11 вивезли з шахти, то він був одягнутий в светр. Весь спецодяг працівників має світловідбивні елементи, а рухатися в шахті без світла головного ліхтаря ОСОБА_11 взагалі не міг.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показав, що нещасний випадок трапився на відстані понад 150 метрів від повороту на 30 пікеті. Лава з 0 по 45 пікет була побілена для додаткового освітлення. Також на всьому спецодязі працівників підприємства маються додаткові світловідбивні елементи. На даній ділянці під уклін електровоз має рухатися зі швидкістю 1 м/с., тобто 3,6 км/год. з вагонами лише позаду та обов`язково знижувати швидкість перед поворотом. Якби машиніст ОСОБА_12 побачив потерпілого, то він зупинив би потяг за 3 - 5 метрів з початку гальмування. Електровозом машиніст керує сидячі, а коли попереду батарея обмежує видимість, то може вставати та виглядати вперед. Причиною того, що ОСОБА_12 не побачив потерпілого могло бути те, що на шляху взагалі нікого не повинно бути. Але машиніст повинен постійно контролювати обстановку попереду електровоза. Аби були сигнали ліхтарем, то ОСОБА_12 мав виявити їх за 150 метрів. Свтловідбивні елементи в шахті чітко вирізняються на старому спецодязі на відстані до 10 метрів, а на новому - на відстані не менше 30 метрів. Фара на електровозі лише подає сигнал про його рух, а головний ліхтар машиніста дає освітлення значно далі.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 показав, що був викликаний 13 лютого 2014 року на підприємство та був у складі комісії по розслідуванню вказаного нещасного випадку. Він особисто обстежував місце нещасного випадку та встановив, що підземна виробка була побілена, що є частиною освітлення. Електровоз рухався в бік ствола. Приблизно на 500 метрів виробка нормально проглядалася - приблизно 300 метрів в бік ствола та близько 200 метрів до повороту, звідки виїхав електровоз.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показав, що 13 лютого 2014 року він працював гірничим диспетчером й до нього звернуся машиніст електровоза ОСОБА_12 , який сказав, що переїхав людину. Про вказаний нещасний випадок він негайно повідомив відповідних посадових осіб підприємства.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показав, що 13 лютого 2014 року працював у четверту зміну разом з ОСОБА_19 . Він рухався позаду й приблизно за 20 метрів попереду побачив вагонетки, які тягнув електровоз ОСОБА_20 . Швидкість на цій ділянці була низька - до 1 м/с., так як був важкий поворот, тому він зупинився за 15 метрів від цих вагонеток й побачив потерпілого, у якого на спецодязі - брюках та куртці були світловідбивні полоси. Він разом з ОСОБА_15 почали надавати потерпілому першу допомогу та перемотували йому ноги. В районі розміновки було ще дві пустих вагонетки, які стояли там приблизно дві доби, а потерпілий знаходився біля цих вагонеток та приблизно за два метри від місця наїзду. Він був у шоковому стані та намагався піднятися на ноги, тримаючись руками за ці вагони. Не може сказати, чи горів ліхтар у потерпілого, чи може він був забруднений, але світла від його ліхтаря на касці він не бачив. На електровозі фара працює на розсіювання світла, діє на 1 метр, та призначена для того, щоб як маяк повідомляти про рух електровоза, а для того, щоб освітлювати шлях попереду, машиніст використовує головний ліхтар, закріплений на шоломі. В тому місці лава була побілена, пряма видимість становила до 400 метрів, тому побачити сигнали та людину на шляху можна було на значній відстані. Він сам після зупинки побачив силует потерпілого саме через світловідбивні смуги на одязі. Під час допиту слідчим він міг давати більш точні показання, а після цього він був протягом року в зоні проведення АТО, тому може якихось подробиць не пам`ятати.

Додатково допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він їхав позаду приблизно за 300 метрів від електровоза, яким керував ОСОБА_12 , орієнтуючись по заднім ліхтарям. Побачив вагони приблизно за 100 метрів. Так як попереду були акумулятори, то в той момент він їхав стоячи. Незадовго до цього він проїжджав по тому маршруту та в якомусь місці бачив, що йшла людина. Цю людину він виявив по тому, що в неї на шоломі горів головний ліхтар.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_21 показав, що в день, коли стався нещасний випадок, він працював гірничим майстром в четверту зміну та знайшов потерпілого ОСОБА_11 після травми. Коли надавали допомогу потерпілому, то він бачив, що ОСОБА_11 був одягнений в спецодяг з світлозахисними смугами. Головний ліхтар на його шоломі горів, але був забруднений та не давав світла. ОСОБА_22 елементи на спецодягу також були забруднені в масу, аналогічну тій, яка знаходилася в них під ногами. Під час роботи ліхтар та світловідбивні елементи одягу не могли бути так вимазані, щоб їх не було видно, так як ліхтар у цьому разі не міг би давати світло. Тобто, ОСОБА_11 міг вимазатися вже після нещасного випадку. Коли він разом з машиністом ОСОБА_23 прийшов на місце, то ОСОБА_12 поїхав повідомляти диспетчера про нещасний випадок та брати ноші. Нещасний випадок трапився на відстані понад 150 м. від повороту, тому ОСОБА_12 по ходу руху електровоза міг бачити все, що було на його шляху.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості свідка ОСОБА_24 показав, що в день, коли стався нещасний випадок, він працював в четверту зміну. Шляхи в місці, де була розміновка, були рівні. В районі розміновки на паралельному шляху стояло два порожніх вагони. До його робочого місця - гараж-машини з місця нещасного випадку їхати приблизно 5 хвилин. Він приблизно о 03 годині 15 хвилин ходив оглядав тунель та просвічував його в двох напрямках. Видимість була приблизно 200 метрів й на шляхах він нікого не бачив. Він також розмовляв з ОСОБА_19 та приблизно через 5 хвилин ОСОБА_12 приїхав до диспетчерської й сказав, що переїхав людину та йому потрібні ноші. При цьому він не чув, щоб хтось кликав на допомогу. Аби потерпілий кликав на допомогу, він би це почув. Також, якби потерпілий йшов по шляху й світив ліхтарем, він би його обов`язково побачив.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в якості експерта ОСОБА_25 показав, що він приймав участь під час досудового розслідування як експерт та проводив експертизу потерпілого ОСОБА_5 виходячи з наданої медичної документації, в якій було описано тілесні ушкодження потерпілого. Виходячи з цього, він дійшов до висновку, що тілесні ушкодження у потерпілого утворилися по ударно - здавлювальному механізму від дії тупих твердих предметів, якими могли бути як колеса, так і виступаючі частини електровоза та рейки. Найбільш вірогідно - колеса та рейки. Інших пошкоджень у потерпілого, згідно наданої медичної документації, виявлено не було. Під час травми, потерпілий міг бути як у вертикальному або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному положенні.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- актом форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку із тяжкими наслідками, що стався 13 лютого 2014 року о 03 годині 40 хвилин на виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Тернівське ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля, згідно якого встановлено: - обставини події - 13 лютого 2014 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин, машиніст електровозу дільниці шахтного транспорту №2 ОСОБА_3 , електровозом віз по відкотному квершлагу два завантажених вагони УВГ-3,3 на ствол, де, у районі ПК-30, (розминовка № 2), проїжджав біля двох стоячих на розминовці вагонів, та почув крик. Зупинившись, ОСОБА_3 побачив лежачого на ґрунті виробки потерпілого ОСОБА_5 , якому переїхало ноги; - висновки комісії: комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку вважає, що працівниками, дії та бездіяльність яких привели до нещасного випадку є: - машиніст електровозу підземний дільниці внутрішнього шахтного транспорту № 2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_3 - під час доставки рухомого складу по відкатних виробках не впевнився у відсутності людей на колії рейкового шляху по ходу руху складу. Порушення: ст. 14 Закону України «Про охорону праці», ст. 41 Гірничого Закону України, пунктів 1.11, 3.7, 3.9 «Інструкції № 5 з охорони праці, безпечного виконання робіт і поведінки в шахті машиніста електровоза підземного»; - прохідник ділянки підготовчих робіт № 2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_5 - під час пересування знаходився на рейковій колії в зоні дії рухомого складу, під час знаходження в підземних виробках був під дією психотропних речовин (згідно довідки № 435 від 19 лютого 2014 року). Порушення: ст. 14 Закону України «Про охорону праці», ст. 41 Гірничого Закону України, пунктів 1.11 та 1.12 «Інструкції № 4 з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінки в шахті прохідника» (т.3 а.с. 7 -16);

- актом проведення перевірки стану електровоза АМ-8Д № 15, на предмет наявності слідів крові, у зв`язку з нещасним випадком з прохідником дільниці ПР-2 ОСОБА_5 на гор. 420 м. 13 лютого 2014 року, згідно якого встановлено, що в ході перевірки та огляду комісією електровоза АМ-8Д № 15 гор. 420 м. було встановлено, що на колісних парах, а також на рамі електровоза не виявлено наявності слідів крові (т.3 а.с.27);

- актом проведення перевірки технічного стану електровоза АМ-8Д № 15, у зв`язку з нещасним випадком з прохідником дільниці ПР-2 ОСОБА_5 на гор. 420 м. 13 лютого 2014 року, згідно якого 13 лютого 2014 року в першу зміну встановлено, що в ході перевірки та огляду комісією технічного стану електровоза АМ-8Д № 15 гор. 420 м. було встановлено, що електровоз АМ-8Д № 15 відповідає вимогам ПБ та ПТЕ. (т.3 а.с.28);

- актом про технічний стан світильника шахтного головного СМС-5 М3, заводський № 23309 6.11, згідно якого 13 лютого 2014 року в першу зміну було проведено технічний огляд світильника шахтного головного СМС-5 М3, заводський № 23309 6.11, закріпленого за прохідником ОСОБА_5 таб. № 2999 дільниці ПР-2, та встановлено, що під час проведення технічного огляду зауважень не виявлено, світильник шахтний головний СМС-5 М3, заводський № 23309 6.11 перебуває в справному стані (т.3 а.с.29);

- оригіналом шляхового листа машиніста локомотива ОСОБА_3 в четверту зміну 12 лютого 2014 року (т.2 а.с.143);

- копією витягу з трудової книжки, згідно запису № 15 ОСОБА_3 05 серпня 2010 року переведений машиністом електровоза підземним 3 розряду, з повним робочим днем в шахті (т.2 а.с.144);

- копією протоколу засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці, згідно якого ОСОБА_5 пройшов відповідну перевірку (т.3 а.с.132);

- пунктами 1.11, 3.7, 3.9 «Інструкції № 5 з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінки в шахті машиніста електровоза підземного», якими передбачено обов`язки машиніста електровоза, порушення яких допустив ОСОБА_3 (т.3 а.с.134 - 136);

- висновком експерта № 273/15 від 04 липня 2014 року, згідно якого встановлено, що потерпілому ОСОБА_5 спричинено механічні тілесні ушкодження: тяжка сполучена травма; травматична ампутація правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки. Відкритий переломовивих лівої ступні в суглобі Лісфранка, ускладнений травматичним шоком ІІІ ступеню. Такого характеру травма за ознакою протікання травматичного процесу, а також виходу, тобто втрати загальної працездатності більше 1/3, відносяться до ступеню тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження утворилися від великої сили дії тупих твердих предметів по ударно-здавлюючому механізму (т.2 а.с.150-152);

- висновком № 1498-14 судової гірничотехнічної експертизи від 25 вересня 2014 року, згідно якої встановлено, наступне: - дії машиніста електровоза підземного дільниці шахтного транспорту № 2 ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_3 не відповідали вимогам статей 6, 14 Закону України «Про охорону праці», статті 41 Гірничого Закону України, п.п.9.40.2., 9.40.5., 9.40.7 «Системи керування виробництвом та охорони праці у вугільній промисловості», пунктів 1.11, 3.7, 3.9 «Інструкції № 5 з охорони праці, безпечного виконання робіт та поведінки в шахті машиніста електровоза підземного» в частині того, що 13 лютого 2014 року, в третю зміну, виконуючи роботи з керування електровозом підземним, які відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, керуючи електровозом та прямуючи о 03 годині 40 хвилин з двома навантаженими вагонами УВГ-3,3 до стволу, та проїжджаючи в районі ПК-30 (розминовка № 2) біля двох стоячих на розминовці вагонів, допустив наїзд на прохідника ОСОБА_5 , в результаті чого ОСОБА_5 одержав травматичну ампутацію правої ноги та переломовивих лівої ноги, і з технічної точки зору дії ОСОБА_3 , що виразилися в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з травмуванням ОСОБА_5 (т.2 а.с.174 - 202).

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

При цьому суд критично ставиться до показань допитаного за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_24 , так як клопотання про допит вказаного свідка було заявлено захисником після допиту в судовому засіданні всіх свідків сторони обвинувачення, а також потерпілого та обвинуваченого, та повідомлені свідком обставини спростовуються іншими досліженими в судовому засіданні доказами - показаннями свідків та письмовими доказами.

Разом з тим, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , а також потерпілого ОСОБА_5 в частині знаходження його на рейковому шляху безпосередньо перед нещасним випадком, є послідовними, підкріплюють одне одного, відповідають фактичним обставинам, встановленим по кримінальному провадженню, а також підкріплюються іншими письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, актом форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку із тяжкими наслідками, що стався 13 лютого 2014 року о 03 годині 40 хвилин на виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Тернівське ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля, висновком експерта № 273/15 від 04 липня 2014 року, висновком № 1498-14 судової гірничотехнічної експертизи від 25 вересня 2014 року.

Також судом не може бути взято до уваги інформацію, надану в довідці № 1/1513 від 03 червня 2016 року, щодо стану рейкового шляху, так як згідно вказаної довідки зазначено (мовою оригіналу): «Відкотний квершлаг гор. 420м станом на 13.02.2014 р. у місці, де стався нещасний випадок з ОСОБА_5 , був закріплений металевим арочним двотавровим кріпленням перетином 12,8 кв.м., з кроком кріплення 0,8 м., затягнутий залізобетонною затяжкою та затампонований. По виробці прокладений рейковий шлях з колією 900 мм. У місці нещасного випадку знаходиться стрілочний перевід на двохпутьову колію розминовки. Висота виробки у місці нещасного випадку складала - 3,0 м., ширина - 4,9 м. Зазори ходової сторони складали - 1,18 м., з монтажної - 1,1 м., між коліями - 0,6 м. На момент нещасного випадку 13.02.2014 р. роботи по підривці грунту виробки не проводилися. Відповідно підошва (грунт) виробки була рівна, рейки лежали на шпалах в грунті без «кострів». Рівень грунту перевищував підошву рейок на 1-5 см., що не суперечить Правилам безпеки у вугільних шахтах».

Тобто, з зазначеної довіки не вбачається, що було досліджено стан шляху саме в місці, де стався нещасний випадок. Згідно останнього абзацу довідки описано стан рейкового шляху та підошви лави в цілому, а не на місці де стався нещасний випадок. Тому вказана довідка не може бути взята як доказ сторони захисту про те, що нога потерпілого не могла застрягнути між елемантами шляху.

Разом з тим, надана в довідці інформація підтверджує ту обставину, що потерпілий ОСОБА_5 в місці, де стався нещаснив випадок, мав реальну можливість пересуватися по лаві поза межами шляху, але цього не зробив, чим грубо порушив правила техніки безпеки.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення спричинило тяжкі наслідки.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений вкрай позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні дитину 2013 року народження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, судом під час розгляду кримінального провадження не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, судом також не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, позиції потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого з позбавленням його волі, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є необережним, враховуючи, що сам потерпілий своїми діями також грубим чином порушив правила техніки безпеки у вугільних шахтах, а також враховуючи наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 , під час виконання робіт з підвищеною небезпекою для оточуючих на виробництві, грубих порушень вимог значної кількості нормативних та піднормативних актів, що регулюють відносини з охорони праці та правила техніки безпеки, з метою недопущення аналогічних випадків в майбутньому, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження, ближче до нижчої межі, в межах санкції ч.2 ст.272 КК України у виді двох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням робіт по експлуатації механізмів, які є джерелом підвищеної небезпеки в умовах проведення підземних робіт, на строк три роки.

Також з врахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, позиції потерпілого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, наявності вини з боку потерпілого, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе з застосуванням ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки з застосуванням обмежень, передбачених п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України.

Питання щодо застосування амністії відносно обвинуваченого судом не вирішується, так як після роз`ясненняв судовому засіданні обвинуваченому положень Закону України «Про амністію у 2014 році», обвинувачений категорично заперечував проти застосування відносно нього амністії, що зафіксовано в журналі судового засідання, у зв`язку з чим підстави для застосування амністії відносно обвинуваченого відсутні.

Цивільний позов до обвинуваченого по кримінальному провадженню не заявлявся.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи, (висновок № 1498-14 від 25 вересня 2014 року), в сумі 8288 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.2 ст.272 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням робіт по експлуатації механізмів, які є джерелом підвищеної небезпеки в умовах проведення підземних робіт, на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі строком на два роки з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки.

На підставі п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи, (висновок № 1498-14 від 25 вересня 2014 року), грошові кошти в сумі 8288 (вісім тис. двісті вісімдесят вісім) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню: - матеріали спеціального розслідування, визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 13 червня 2015 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1