Код суду 233 Справа № 233/4824/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000750 від 14 травня 2015 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Петрівка м. Дзержинськ Донецької області, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2001 року народження, ОСОБА_10 , 2010 року народження, працює на посаді інженера з якості Клебан-Бикської лабораторії контролю якості води Слов`янського РПУ КП «Компанія «Вода Донбасу», проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України
в с т а н о в и в :
14 травня 2015 року о 08.10 годин (більш точного часу в ході слідства не встановлено), ОСОБА_4 знаходилась на своєму робочому місці у кабінеті № 4 Клебан-Бикської лабораторії контролю якості води, яка розташована за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Клебан-Бик, вул. Радянська 6-А, і в цей час до вказаного кабінету увійшла ОСОБА_7 . В ході розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 стала відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_4 , на підставі чого у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопила рукою за волосся ОСОБА_4 та нанесла їй один удар рукою в область шиї зліва, після чого, тримаючи її за волосся, нахилила до підлоги, від чого остання лягла на підлогу, та ОСОБА_7 послідовно заподіяла їй не менше 5-ти ударів ногами по обличчю, області спини, рук та ніг. Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: ділянку осаднення епідермісу лівої бокової поверхні шиї; в області нижньої щелепи справа, крововилив, ЗЧМТ: струс головного мозку, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я; крововиливи правого плеча, лівого стегна, задньої поверхні грудної клітки зліва, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнала повністю та пояснила, що 14 травня 2015 року о 07.45 год. вона прийшла на роботу. Працює вона на посаді інженеру з якості, відповідає за якість води, за лабораторію. В її підпорядкуванні є дві особи - ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Помітила, що не заповнені журнали. О 08.00 год. на роботу прийшла ОСОБА_11 . О 08.10 год. підійшла до неї і попросила заповнити журнали, які не були заповнені за тиждень, що зробити остання відмовилася. Принесла посадову інструкцію, за яку ОСОБА_11 розписувалася. ОСОБА_11 взяла телефон і вийшла зі словами: «я тобі зроблю». В лабораторії були вдвох. Тілесні ушкодження ОСОБА_11 не спричиняла. Ковбаса пішла з роботи о 09.00 год. і прийшла о 14.00 год. Вважає, що ОСОБА_11 її оговорює, т.я. між ними існують неприязні стосунки по роботі. Цивільний позов не визнала повністю.

Враховуючи не визнання обвинуваченою своєї провини, суд вважає, що провина обвинуваченої ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- потерпіла ОСОБА_4 повідомила у судовому засіданні, що з обвинуваченою ОСОБА_7 вона знайома протягом 17 років, але з 2008 року, коли вийшла на роботу і коли ОСОБА_12 стала керівником, то почалися сварки. 14 травня 2015 року близько 07.57 год. вона прийшла на роботу у гарному настрої, бо то був день народження її доньки. ОСОБА_12 була на роботі. Хвилин через 10-15 до неї зайшла ОСОБА_12 і почала психологічно тиснути, ображати. Вона попросила номер начальника, щоб уточнити свої обов`язки. Сталася свара. Вона сиділа за столом, над нею стояла ОСОБА_12 . Потім вона хотіла пройти, але ОСОБА_12 не пустила, схопила за волосся і почала таскати, утримуючи в області шиї нахилила до підлоги і вона впала на підлогу. ОСОБА_12 почала бити її взутими ногами по обличчю і по тілу. Обличчя вона закрила руками. Конфлікт тривав хвилин 15, при цьому ОСОБА_12 погрожувала її вбити. ОСОБА_12 била її правою рукою в обличчя і в область шиї. Наносила на підлозі удари ногами в область голови, правого ліктя, спини, стегон. Потім ОСОБА_12 пішла. Всі тілесні ушкодження у неї утворилися від побоїв ОСОБА_12 , ні об які предмети в кабінеті вона не билася, оскільки на підлогу впала в центрі кімнати. Вона піднялася і пішла до АТС, у неї боліла голова і тіло. Письмово до керівництва стосовно дій ОСОБА_12 не зверталася. Потім знаходилася на лікуванні, що вимагало фінансових затрат. Цивільний позов підтримала та просила задовольнити його.

Свої пояснення потерпіла ОСОБА_4 підтвердила при проведенні з її участю слідчого експерименту 15 липня 2015 року (а.к.п. 43-50);

- свідок ОСОБА_13 повідомив у судовому засіданні, що 14 травня 2015 року на роботі у його дружини ОСОБА_4 стався конфлікт. У їх дочки був день народження, у них був святковий настрій. Близько 09.30-09.45 год. йому зателефонувала дружина і розповіла про те, що сталося. Він приїхав до неї на роботу, там вже були батьки. Дружина розповіла, що прийшла на роботу, переодягнулася, потім зайшла ОСОБА_12 і схопила її за волосся, стала таскати, повалила на підлогу і била ногами. У дружини він бачив синець на правій руці вище ліктя, на спині синці, на обличчі зліва. Вони поїхали до міліції і до 5-ї лікарні, але там не стали знімати побої. Наступного дня зняли побої в СМЕ за направленням. До цього ніяких тілесних ушкоджень у дружини не було;

- свідок ОСОБА_14 повідомив у судовому засіданні, що він є батьком ОСОБА_11 . 14 травня 2015 року зранку він поздоровив онуку, дочка збиралася на роботу. Хвилин через 30-40 зателефонувала дружина і сказала, що ОСОБА_12 побила ОСОБА_11 . Він побачив дочку заплаканою, розтріпаною, побитою, у неї був синець на руці. Вона казала, що паморочиться голова;

- свідок ОСОБА_15 повідомила у судовому засіданні, що 14 травня 2015 року о 07.30 год. вона прийшла на роботу в приміщення відділення зв`язку, де за сумісництвом працює прибиральницею, прибирала коридор. ОСОБА_12 прийшла на роботу в 07.40 - 07.45 год. У вікно вона бачила, як йшла ОСОБА_11 , яка була одягнена в куртку, сукню і туфлі на підборах, прийшла на роботу вона о 07.55-08.00 год. О 08.20-08.30 год. вона вийшла на крик ОСОБА_11 і остання сказала, що її побила ОСОБА_12 : тягала за волосся, била ногами. У неї була розмазана косметика, на халаті були сліди від помади, трималася за праву руку, казала, що болить голова. Волосся у неї було розтріпане, на лівій щоці почервоніння, розмазана косметика. На роботу за сумісництвом вона виходить у вільний від основної роботи час, але як проставляється у табелі, вона не знає, має відпрацьовувати 36 годин на місяць;

- свідок ОСОБА_16 повідомила у судовому засіданні, що вона знайома з ОСОБА_12 і ОСОБА_11 як з мешканцями села, т.я. працювала в магазині. Ковбаса кожний день о 07.45 заходила за хлібом. 14 травня 2015 року ОСОБА_11 зайшла в магазин красиво одягнута, раділа, сказала, що день народження у доньки. Заказала хліб і пішла. Ніяких тілесних ушкоджень у неї не було;

- свідок ОСОБА_17 повідомив у судовому засіданні, що з приводу конфлікту йому нічого не відомо. 15 травня 2015 року він був головою екзаменаційної комісії. ОСОБА_12 і ОСОБА_11 здавали іспит не йому. У ОСОБА_11 бачив садна на обличчі у вигляді пошкодження шкіряного покрову. Ковбаса здала іспит, її стан хвилювань не викликав;

- свідок ОСОБА_18 повідомив у судовому засіданні, що він буває у лабораторії не рідше одного разу на квартал. 15 травня 2015 року ОСОБА_11 здавала іспит. У неї бачив подряпину на обличчі і синець. Ковбаса розповіла, що на неї напала ОСОБА_12 і била її, у т.ч. на підлозі ногами;

- свідок ОСОБА_19 повідомив у судовому засіданні, що він знаходився на чергуванні у травмпункті з 08.00 год. 14 травня 2015 року по 08.00 год. 15 травня 2015 року. ОСОБА_11 приходила і казала, що її побили, а він сказав їй, що в такому разі необхідно звертатися до міліції і з направленням знімати побої. Візит ОСОБА_11 в журналі не фіксувався. Більше вона не приходила;

- свідок ОСОБА_20 повідомив у судовому засіданні, що 15 травня 2015 року ОСОБА_11 звернулася за медичною допомогою. Він констатував ЗЧМТ по симптомам, гематоми на обличчі і садна на голові, що свідчило про ЗЧМТ. З 15 травня був відкритий лікарняний лист, направлена на консультацію до лікаря-невропатолога, який підтвердив діагноз. Призначення приймала з 18 травня. В телефонній розмові призначав знеболювальне. 25 травня приходила на повторний огляд, але т.я. стан був незадовільний, то направив на повторну консультацію до невропатолога, де і проходила лікування;

- свідок ОСОБА_21 повідомила у судовому засіданні, що 14 травня 2015 року зранку вона поїхала до ОСОБА_11 додому поздоровити з днем народження онуки, потім поїхала на роботу на 4 підйом. Ковбаса зателефонувала і сказала, що її побила ОСОБА_12 . Приїхали до лабораторії і побачили на вулиці Ковбасу. Вона була в сльозах, розтріпана, сказала, що ОСОБА_12 схопила її за волосся, била ногами. Обличчя було червоне, шия подряпана. Іванюра була в лабораторії і нічого не казала про даний випадок. Вона залишилася працювати, а ОСОБА_11 поїхала до міліції.

Наведені вище пояснення потерпілої, свідків є послідовними, узгоджуються між собою і підтверджуються іншими доказами:

- протоколом огляду місця події від 15 липня 2015 року, в ході якого було оглянуто приміщення лабораторії КП «Компанія «Вода Донбасу», де 14 травня 2015 року потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження (а.к.п. 41-42);

- висновком судово-медичної експертизи № 54 від 16 червня 2015 року, відповідно до якого: ділянка осаднення епідермісу лівої бокової поверхні шиї; в області нижньої щелепи справа, крововилив, ЗЧМТ: струс головного мозку, утворилися від дії тупого предмету, можливо в указаний строк, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я; крововиливи правого плеча, лівого стегна, задньої поверхні грудної клітки зліва, утворилися від дії тупого предмету, можливо в указаний строк, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; дані тілесні ушкодження утворилися не менш ніж від 6 впливів тупого предмету (а.к.п. 36-37);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 54/69 від 16 червня 2015 року, відповідно до якого: з урахуванням різносторонньої локалізації тілесних ушкоджень виключена можливість їх утворення при падінні з висоти власного зросту; з урахуванням характеру і локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах, зазначених в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 15 липня 2015 року (а.к.п. 52).
Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченої та визнання її винуватості.

Покази сторони захисту щодо неможливості перебування вранці 14 травня 2015 року на роботі (за сумісництвом) свідка ОСОБА_15 , оскільки це не співпадає з графіком її роботи та відмітками в табелі, суд розцінює критично та як намагання будь-яким чином уникнути відповідальності за вчинене, оскільки дана позиція не узгоджується з матеріалами кримінального провадження, дослідженими у сукупності.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченої у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Аналіз свідчень обвинуваченої ОСОБА_7 в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати покази обвинуваченої в частині заперечень, що вона умисно спричинила потерпілій тілесні ушкодження 14 травня 2015 року, є неправдивими. Позиція обвинуваченої щодо невизнання нею своєї вини у вчиненні даного злочину, на думку суду, є неправдивою, направленою на спростування своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі письмових доказів, та показами потерпілої та свідків.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, поведінку обвинуваченої і потерпілої, що передувала події, місце вчинення злочину, суд вважає, що обвинувачена, спричиняючи потерпілій легкі тілесні ушкодження, які призводять до короткочасного розладу здоров`я, усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно нанесла потерпілій ряд ударів в область голови та тіла. Обставин, які б вказували на отримання потерпілою тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновком експертизи, спосіб, без нанесення ударів в область голови та тіла, під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, в ході судового розгляду досліджено судом достатньо доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченої ОСОБА_7 до нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що призводить до короткочасного розладу здоров`я потерпілій ОСОБА_4 .

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, так як вона своїми умисними діями спричинила легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання.

ОСОБА_7 раніше не судима; до адміністративної відповідальності не притягалася; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в ПТД не перебуває; за місцем роботи і проживання характеризується позитивно; має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2001 року народження, ОСОБА_10 , 2010 року народження.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд вважає наявність на утриманні неповнолітніх дітей.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді громадських робіт, приходячи при цьому до переконання, що її виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 439,25 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Так, матеріалами справи доведено завдання матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 439,25 грн., згідно відповідних квитанцій та чеків на купівлю ліків та медичних препаратів, що безпосередньо пов`язане із необхідністю відповідного лікування (а.к.п. 100-103).

Визначаючи розмір завданої потерпілій моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних і душевних страждань потерпілої у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченої, оскільки в її житті відбулися вимушені зміни та порушився звичайний ритм життя, та з урахуванням тяжкості отриманих ушкоджень, поведінки потерпілої на час вчинення злочину і на час розгляду кримінального провадження судом, із урахуванням матеріального стану обвинуваченої, суд вважає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 5000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -
у х в а л и в :
ОСОБА_22 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженій ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 : 439,25 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, та 5000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, а всього стягнути 5439,25 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Витрати на залучення експерта та речові докази по справі відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя