Провадження № 1-м/761/78/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , гр. Турецької Республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Першого заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_8 про перевірку наявності підстав щодо подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі громадянина Турецької Республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , (екстрадиційний арешт), -
ВСТАНОВИВ:
Перший заступник прокурора Київської області старший радник юстиції ОСОБА_8 звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Клопотання обґрунтовано тим, що 6 квітня 2016 року, о 08 год. 40 хв., в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України, оперативними працівниками ОКПП «Київ» затримано громадянина Турецької Республіки ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у міжнародному розшуку за вчинення злочинів, пов?язаних із незаконним обігом наркотиків.
Генеральною прокуратурою України отримано запит компетентного органу Республіки Австрія про видачу ОСОБА_9 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ), відповідно до ст.587 КПК України, Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Київської області.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 квітня 2016 року відповідно до вимог ст.583 КПК України до ОСОБА_9 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб та поміщено до Київського СІЗО.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2016 року до ОСОБА_9 в порядку ст. 584 КПК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Австрійської Республіки.
В ході екстрадиційної перевірки встановлено, що прокуратурою м. Лінц проводиться розслідування за №14 St 33/15f за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого Законом про наркотичні засоби параграф 28 а абзац 1,2 та 4 (збут наркотичних засобів). Прокуратурою м. Лінц 13 жовтня 2015 року видано постанову про затримання ОСОБА_9 , яка 14 жовтня 2015 року погоджена Мсцевим судом у м. Лінц.
Інкримінований ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 ) злочин за законодавством України кваліфікується за ч.3 ст. 307 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 1 рік.
Екстрадиційна перевірка прокуратурою області завершена 24 червня 2016 року і матеріали направлено до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України. На даний час ГПУ рішення не прийнято.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 584 КПК України слідчий суддя в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Встановлено, що правовідносини між Україною і Австрійською Республікою врегульовані Європейською Конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року.
Забезпечення компетентними органами України виконання вимог зазначеної вище Конвенції щодо видачі ОСОБА_9 можливо виконати лише в тому випадку, якщо судом щодо останнього буде продовжено запобіжний захід у вигляді утримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадіційний арешт).
У зв`язку з цим прокурор просив продовжити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до прийняття рішення про його видачу та здійснення його фактичної передачі компетентним органам Австрійської Республіки. Також упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_9 у Київському слідчому ізоляторі.
В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання по зазначеним в ньому підстав.
Гр. ОСОБА_5 і його захисник не заперечували проти продовження екстрадиційного арешту.
Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, затриманого і його захисника, дослідивши надані матеріали, прийшов до наступного.
В силу ст.543 КПК України видачею особи (екстрадицією) є видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку.
Зазначена процедура, серед іншого, включає перевірку обставин, що перешкоджають видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.
Відповідно до зазначеної норми екстрадіційним арештом вважається застосування щодо відповідної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення його видачі.
Названі процесуальні норми, вказавши межі кожної з названих процедур, тим самим визначили обсяг вирішуваних завдань, покладених на уповноважених осіб.
Таким чином, перевірка обставин, що перешкоджають видачі особи, відповідно до ст. 587 КПК є предметом вивчення відповідного центрального органу України або уповноважених ним органів.
У логічному зв`язку із зазначеною процедурою знаходяться і положення ст.589 КПК, яка передбачає перелік обставин, наявність яких є перешкодою для екстрадиції особи.
Сукупність наведеного призводить до висновку про те, що у видачі особи може бути відмовлено в разі встановлення певних обставин, передбачених міжнародним договором України.
У той же час, метою екстрадиційного арешту відповідно до ст.ст. 543, 584 КПК є виключення можливості особі уникнути його видачі.
Викладене свідчить про те, що застосування екстрадиційного арешту не є безумовним підтвердженням наявності підстав для видачі особи.
Відповідно до вимог ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників договірні сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.
Згідно з ч.8 ст. 584 КПК при розгляді клопотання даної категорії слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі особи, яка підлягає видачі.
З огляду на встановлені судом обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику, що зазначена особа, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо ухилення від компетентних органів як України, так і іноземної держави.
Зіставлення зазначеного ризику зі ступенем соціальної адаптованості даної особи призводять до переконання, що належне процесуальну поведінку може забезпечити лише запобіжний захід у вигляді утримання під вартою.
Сукупність наведених чинників свідчить про те, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для задоволення клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст. 544, 584 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Першого заступника прокурора Київської області старшого радника юстиції ОСОБА_8 задовольнити.
Визнати наявність підстав для подальшого тримання громадянина Турецької Республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), з утриманням його в Київському слідчому ізоляторі Управління пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області, до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Австрійської Республіки, однак, на строк не більше 12 (дванадцяти місяців ), починаючи з моменту затримання 6 квітня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.
Слідчий суддя