ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
23 травня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційними скаргами засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 4 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 лютого 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_4 , 1978 року народження, громадянина України, судимого 18.11.2014 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1500 грн штрафу, який сплачено 08.10.2015, уродженця міста Харкова, мешканця міста Люботин Харківської області,
- за ч. 1 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;
Згідно вироку, ОСОБА_4 25.05.2015 о 14:30 біля будинку АДРЕСА_1 відкрито викрав з трупа померлого ОСОБА_6 чуже майно загальною вартістю 19 321, 74 грн, а саме: пістолет ПМР калібру 9 мм з магазином, спорядженим набоями, у кількості 8 штук, які є патронами не бойового призначення нестандартними (посиленими) пістолетними патронами ударно-больової дії (7 500 грн), шкіряний гаманець (150 грн) з 4 428 гривнами, 7 650 російськими рублями (3 076,37 грн), 200 доларами США (4 167,37 грн).
У касаційних скаргах:
- засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить змінити вказані судові рішення й пом`якшити призначене покарання;
- захисник ОСОБА_5 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вказані судові рішення й закрити кримінальне провадження.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі останнього не оспорюються, а доводи про суворість призначеного засудженому покарання необґрунтовані.
Так, призначаючи покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та дані про особу засудженого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря - нарколога.
Отже, покарання засудженому призначено з дотриманням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.
Доводи сторони захисту про порушення права засудженого на захист та наявність підстав визнання недопустимим доказом протоколу затримання є необґрунтованими, оскільки, як вмотивовано визнали суди першої та апеляційної інстанцій, спростовуються відсутністю скарг та заяв з даного приводу на адресу прокурора та підписом ОСОБА_4 у вказаному протоколі про роз`яснення йому підстави затримання та його прав і обов`язків, а також поясненнями адвоката ОСОБА_5 , який під час апеляційного розгляду підтвердив, що в день затримання він о 20:00 прибув до слідчого та зустрівся із затриманим.
Посилання захисника на те, що суд першої інстанції не дослідив і не дав оцінку протоколам допитів свідків та потерпілого в ході досудового розслідування суперечить вимогам ч. 4 ст. 95 КПК України про те що, суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.
Вказані доводи сторони захисту були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій та їм була дана оцінка у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.
Апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 419 КПК України вмотивувавши свої висновки, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції.
У касаційних скаргах захисника та засудженого відсутні переконливі доводи, які були б достатніми для спростування вищезазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргами засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на вирок Люботинського міського суду Харківської області від 4 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 2 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9