№1-кп/0202/279/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001847 від 03.11.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пос. Кададінськ, Пензенської обл., громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, який не працює, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, в редакції від 28.06.2015 (далі Закон) операції з металобрухтом заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних та кольорових металів.

Згідно ст. 4 Закону операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими або спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами.

Приймання побутового металобрухту від фізичних осіб дозволяється лише при пред`явленні ними документа, який засвідчує особу, та обов`язково оформляється актом приймання.

Збирання, заготівля, переробка, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняються.

Відповідно до ст. 5 Закону суб`єкти господарювання, які здійснюють заготівлю, переробку та металургійну переробку металобрухту повинні мати кваліфікованих спеціалістів, відповідне устаткування, засоби екологічної безпеки. Перелік обладнання та устаткування, які необхідно мати спеціалізованому підприємству та його приймальним пунктам або спеціалізованому металургійному переробному підприємству, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної промислової політики, при здійсненні операцій з металобрухтом у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 6 Закону оплата закупленого у населення металобрухту здійснюється через каси спеціалізованих підприємств (їх приймальних пунктів) та спеціалізованих металургійних переробних підприємств чи через каси в банках готівкою або шляхом поштових переказів за рахунок суб`єкта господарювання, який здійснює купівлю металобрухту.

Однак, у період з жовтня 2015 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, до 17.05.2016, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична або юридична особа, не маючи на праві власності або господарського відання вагового, брухтопереробного та вантажопідйомного обладнання, що забезпечує згідно із законодавством пожежну, вибухову, екологічну і радіаційну безпеку, діючи умисно та протиправно, з метою отримання прибутку від здійснення незаконних операцій з металобрухтом, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт», у гаражному приміщенні, розташованому біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, і займався прийомом брухту кольорових і чорних металів від населення у вказаному гаражі, при цьому розраховувався готівкою за металобрухт, зважуючи брухт на вагах тобто здійснював незаконні операції з металобрухтом.

17.05.2016, в період часу з 11 години 40 хвилин до 12 години 30 хвилин, на підставі письмового дозволу користувача гаражного приміщення ОСОБА_4 ,, біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд, під час проведення якого вилучено: брухт чорних металів масою 500 кг, який ОСОБА_4 незаконно прийняв від населення, електронні ваги з лімітом зважування до 300 кг, аркуш паперу із цінами на металобрухт, молоток, два ключі, за допомогою яких ОСОБА_4 здійснював зважування, подрібнення і полегшення брухту кольорових і чорних металів, в порушення встановленого чинним законодавством України порядку здійснення операцій з металобрухтом.

Таким чином, ОСОБА_4 , організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, та в період часу з жовтня 2015 року по 17.05.2016, здійснював прийом брухту чорних металів.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаївся та пояснив, що дійсно з жовтня 2015 року у гаражному приміщенні, розташованому біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 організував незаконний пункт прийому металобрухту, де приймав брухт чорного металу за ціною 2 грн. за кілограм. Вказані дії ним були вчинені у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування по ч. 1 ст. 213 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, організації незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 213 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави в нижній межі санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Даних про витрати, пов`язаних з залученням експертів в кримінальному провадженні не міститься.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази по справі:

- аркуш паперу із цінами на металобрухт, що передані до камери схову речових доказів Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- електронні ваги з лімітом зважування до 300 кг, молоток, два ключі, що передані до камери схову речових доказів Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області конфіскувати на користь держави;

- брухт чорних металів масою 500 кг, що передані під зберігальну розписку ТОВ «Металорегіон» - конфіскувати на користь держави;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1