Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року

24 травня 2016 року Слідчий суддя Гребінківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника потерпілого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 як представника потерпілого ОСОБА_5 на рішення слідчого СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, скасування постанови слідчого СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області від 30 березня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000187, -

В С Т А Н О В И В :

06 травня 2016 року ОСОБА_3 , як представник потерпілого ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Гребінківського РВ УМВС України в Полтавській області від 30 березня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000187.

Скаргу ОСОБА_3 мотивував тим, що одержав постанову про закриття кримінального провадження 27.04.2016 року, яку винесла 30.03.2016 року слідчий слідчого відділення Гребінківського ВП УНП в Полтавській області ОСОБА_6 за відсутністю складу кримінального правопорушення, про що зроблено запис у матеріалах кримінального провадження.

Вказану постанову вважає незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження із посиланням на відсутність в діях невідомої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Слідчий у резолютивній частині постанови послався на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закон, який би визначав поняття і склад кримінального правопорушення, не прийнятий. А отже під складом кримінального правопорушення у п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слід розуміти склад злочину. У теорії кримінального права склад злочину - це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Але слідчий не наводить жодної із цих ознак у мотивувальній частині постанови. А тому посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у резолютивній частині постанови є безпідставним. Аби говорити про відсутність складу злочину, треба конкретно називати, якого саме елементу складу злочину немає.

У мотивувальній частині постанови слідчий вказав, що спричинення майнової шкоди його клієнту є надуманим і не відповідає дійсності, питання спричинення можливої майнової шкоди є господарським спором між учасниками ПСП і має бути вирішено в порядку цивільного або господарського судочинства. В ході досудового розслідування не було встановлено факту заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.

Ці висновки слідчого спростовується таким. Вважає, що питання про спричинення майнової шкоди моєму клієнту повинно було бути вирішено слідчим у зв`язку із його зверненням про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. Адже він неодноразово звертався із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Але ні прокурор ні слідчий не направляли його клієнту постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вважає, що слідчий не забезпечив ефективного розслідування у кримінальному провадженні. Проведене ним досудове слідство не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Слідчий допустив порушення процесуальних норм, не встановив спричинення матеріальної шкоди моєму клієнту, не розглянув його заяву про залучення до кримінального провадження як потерпілого. Тобто слідчий не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій.

З часу внесення даних в Єдиний реєстр досудових розслідувань, які зазначалися в заяві директора ПСП "Ярина" ОСОБА_5 та розпочаття кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину. Зокрема працівників ПСП які могли бачити вчинення крадіжки . Слідчим не з`ясовано яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин. Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав.

Прокурор заперечує проти задоволення скарги, вважає постанову слідчого від 30.03.2016 року про закриття кримінального провадження законною та такою, що повністю ґрунтується на матеріалах ретельно проведеного досудового розслідування.

Ознайомившись з поданою скаргою та доданими до неї матеріалами, заслухавши думку скаржника, прокурора, вивчивши матеріали наданого в судове засідання кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником під час досудового провадження можуть бути оскарженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування.Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20 квітня 2015 року слідчою ОСОБА_6 внесено відомості в ЄРДР та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0000187). В ході досудового розслідування яке тривало з 20 квітня 2015 року по 30 березня 2016 року слідчою ОСОБА_6 не провівши всі належні слідчі дії, в порушення норм КПК України, винісла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Про прийняте рішення слідчою, директора ПСП «Ярина» ОСОБА_5 належним чином не повідомила, надала постанову тільки 27.04.2016р.

З огляду на вказане скаргу слід задовольнити. При виконанні ухвали треба допитати потерпілого та свідків, виконати інші слідчі дії, вияснити, чому не знятий був з сівалки арешт суду до того як її слідча віддала, встановити та кваліфікувати дії порушників по справі.

Таким чином, керуючись ст.ст.303, 305-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , як представника потерпілого ОСОБА_5 , про скасування постанови слідчого СВ Гребінківського РВ УМВСУ у Полтавській області від 30 березня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000187 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Гребінківського ВП УНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 30.03.2016 року про закриття кримінального провадження №0000187 як незаконну.

Матеріали зазначеного кримінального провадження направити в СВ Гребінківського ВП УНП в Полтавській області для організації провадження досудового розслідування.

Зобов"язати слідчого СВ Гребінківського ВП УНП в Полтавській області ОСОБА_6 негайно внести достовірні відомості про вчинене кримінальне правопорушення передбачене ст.ст. 191, 206-2, 289,364-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до поданої заяви директора ПСП " ОСОБА_5 від 20.04.2015 року в даному кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1