Справа № 457/713/16-к
провадження №1-кп/457/97/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000338 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Трускавець, Львівської області, українки, громадянки України, одруженої, пенсіонерки, освіта середньо-технічна, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , працюючи в Спеціалізованому Трускавецькому санаторії «Батьківщина» на посаді кухар-бригадир та будучи матеріально відповідальною особою (згідно угоди про повну матеріальну відповідальність від 16 липня 1998 року), 03 червня 2016 року близько 06 год., перебуваючи цього ж дня на зміні, маючи в наявності ключ від кімнати зберігання продуктів харчування харчового блоку санаторію, привласнила із харчового блоку санаторію ввірені їй для видачі продукти харчування, всього на загальну суму 824,11 гривень, які в подальшому передала черговому водію санаторію ОСОБА_7 , для того, щоб останній на службовому автомобілі завіз їх до неї додому за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , та котрий перебуваючи за територією санаторію був зупинений працівниками поліції.

Таким чином, неправомірні дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки вона вчинила привласнення чужого майна, яке було їй ввірено.
23 червня 2016 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена повністю визнала свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, щодо якого сторони дійшли згоди та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 191 КК України.

Крім того, сторони погодились на призначення узгодженого покарання ОСОБА_6 в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В даному кримінальному провадженні представник потерпілого ОСОБА_4 претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 не має, від заявлення цивільного позову відмовляється, оскільки завдана шкода нею відшкодована.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 191 КК України та надала згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 191 КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно можливим.

Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка визнає свою вину повністю та щиро покаялася у вчиненому, раніше не судима, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 191 КК України, ст. ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 23.06.2016 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1