Справа №1- 55 / 2011
В И Р О К

іменем України

18 листопада 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої судді - Тетервак Н.А.,

судді - Слободян Н.П.,

Народних засідателів - Бабича А.В.,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі - Онищенко В.В.,Фороща І.С.,

тех..запис- Шундик О.І.,ОСОБА_3,

з участю прокурора - Іващенка С.А., Новікова С.А.,

захисників - ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився с. Мироцьке Києво-Святошинського району Київської області, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючий, раніше судимий Апеляційним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.3, 93 п.п. «А»,»Е»,»І», ст. 142 ч.3, 44,ст. 141 ч.2 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, у вчиненні злочину за ст.ст. 115 ч.2 п.6,п. 12, п.13; ст. 187 ч.4 ; ст. 309 ч.1 КК України;

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився в с. Романівка Угненського району республіки Молдова, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючий, раніше судимий 18.05. 2005 року Кузнецовським райсудом Рівненської області за ст.ст. 185 ч.3,186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч.4, 69,70 КК України до 6 років позбавлення волі; 16.09.2005 року Луцьким міськрайсудом Волинської області за ст.ст.186 ч.2 КК України,70 ч.4 КК України до 6 років 3 місяці позбавлення волі, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_6, у вчиненні злочину за ст.ст. 115 ч.2 п.6,п.12, ст. 187 ч.4 КК України;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, народився в м. Ірпінь Київської області, українець, громадянин, України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працюючий, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимий, у вчиненні злочину за ст.ст. 187 ч.4, ст. 309 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8,будучи раніше судимим 06.11.2001 Апеляційним судом Київської області за ст. 93 п.п. «а», «е» ч. З ст. 142, 44, ч. 2 ст. 141, 44, ч. З ст. 185, 42 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнившись із місць позбавлення волі на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин проти особи при наступних обставинах:

Так ОСОБА_8, 07.10.2010 року, близько 23 години, перебуваючи за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_9, під час розмови зі своїми товаришами ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, запропонував вчинити крадіжку особистого майна ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11, жительки с. Обуховичі Іванківського району Київської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на крадіжку майна ОСОБА_11, 07.10.2010 року, близько 24 години, ОСОБА_8, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння особистим майном ОСОБА_11, на автомобілі «Хундай Соната» д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_12, під керуванням ОСОБА_10, приїхали у с. Обуховичі Іванківського району Київської області, де ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_8, зупинив автомобіль на перехресті вул. Татарка та Радянської, не доїжджаючи до будинку ОСОБА_11 по вул..Татарка,№4 с. Обуховичі Київської області, близько 50м. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали вказівку ОСОБА_10 чекати їх біля автомобіля, а самі пішли, щоб перевірити, хто знаходиться у будинку, що належить ОСОБА_11 Таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 керували вчиненням злочину, тобто спрямовували зусилля ОСОБА_10 на безпосереднє виконання об'єктивної сторони злочину, що виражалось у наданні настанов ОСОБА_10, щодо виконання відповідних дій, а саме у разі появи сторонніх осіб по мобільному телефонну повідомити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про небезпеку.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_9, пішли до господарства ОСОБА_11Ф, де через незамкнуту хвіртку проникли на територію домоволодіння.

В подальшому, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_11, побачили, що у одній із кімнат горить світло та працює телевізор. ОСОБА_13 до вхідних дверей жилого будинку, вони виявили, що вхідні двері будинку замкнуті, цим самим пересвідчились у тому, що господарка знаходиться у будинку, проте, від своїх злочинних намірів не відмовились, а продовжили діяти з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на викрадення майна, до кінця.

Повернувшись до автомобіля «Хундай Соната» д.н.з. НОМЕР_1, біля якого знаходився ОСОБА_10, вони розповіли останньому, що власниця будинку вдома і що для того, щоб потрапити в середину будинку їм необхідно взяти предмет, за допомогою якого вони зможуть зламати замок та проникнути до будинку.

В свою чергу ОСОБА_10, дістав з багажного відділення автомобіля металевий предмет, який має форму англійської літери «F» та передав ОСОБА_8 Крім того, ОСОБА_10 дістав з салону автомобіля дві в'язані шапки чорного кольору, які виготовлені під маски та дві пари матерчатих рукавиць, які передав ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Взявши зазначені вище предмети, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернулися до будинку ОСОБА_11, а ОСОБА_10 залишився біля автомобіля. Йдучи по вул. Татарка, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 одягнули на обличчя в'язані шапки, а на руки матерчаті рукавиці, які їм надав ОСОБА_10

Будучи на території домоволодіння ОСОБА_11, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за допомогою металевого предмету, який вони підготували, намагались зламати замок вхідних дверей будинку, однак не зламавши, від своїх злочинних дій не відмовилися і відкрили вікно веранди, через яке ОСОБА_8 проник у середину будинку, звідки відчинив вхідні двері, щоб до будинку увійшов ОСОБА_9

Перебуваючи у будинку, через короткий проміжок часу, у приміщенні веранди їх виявила ОСОБА_11 Побачивши її., ОСОБА_8 та ОСОБА_9, діючи узгоджено, направились до останньої та почали умисно, з метою подолання опору потерпілої та протиправного заволодіння її майном, наносити удари по тулубу та голові, підготовленим для здійснення нападу металевим предметом, а також руками та ногами.

Таким чином, згідно висновку судово- медичної експертизи № 101 від 13.11.2010 року потерпілій ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми з переломом кісток черепа, субарахноідального крововиливу у лівій лобній долі, крововиливів у м'які тканини голови, рани та синці на голові, на тулубі, лівому передпліччі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку зі смертю.

Крім того, подолавши опір потерпілої, впевнившись, що ОСОБА_11 не виявляє ознак життя, продовжуючи свої злочинні дії, діючи узгоджено, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заволоділи особистим майном ОСОБА_11, а саме: мобільним телефоном «Нокіа 62301», вартістю 200 грн., мобільним телефоном «Самсунг С 260», вартістю 150 грн., мобільним телефоном «Сіменс А 70», вартістю 100 гр., виробом з біжутерії у вигляді ящірки, вартістю 100 грн., ланцюжком з білого металу, вартістю 20 грн., ланцюжком з білого металу з кулоном, вартістю 40 грн., сувенірним кортиком-ножем, вартістю 60 грн., золотою каблучкою з каменем червоного кольору, вартістю 748 грн., золотою каблучкою з плетінням, вартістю 554,2 грн., золотим перснем, вартістю 1349,8 грн., золотою каблучкою, вартістю 680 грн., золотим ланцюжком, вартістю 3060 грн., золотим ланцюжком, вартістю 4080 грн., двома золотими кулонами, загальною вартістю 1360 грн., срібними сережками, вартістю 150 грн., срібною каблучкою, вартістю 100 грн., на загальну суму 12752 грн. та залишивши тіло ОСОБА_11 у будинку на підлозі з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпорядились на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_8 на початку жовтня 2010, точна дата та час слідством та судом не встановлена, на прибудинковій території за місцем свого проживання, ІНФОРМАЦІЯ_12, зірвав п'ять рослин коноплі, для власного вживання, таким чином незаконно придбав наркотичну речовину. Після чого незаконно зберігав у господарській споруді, розташованій за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_13.

16.10.10 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 в с. Термахівка, вулиця Колгоспна, 8 Іванківського району Київської області, в господарському приміщенні виявлено та вилучено п'ять висушених рослин зеленого кольору, які згідно висновку експерта №1602/х від 22.10.2010р. - являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса наркотичного засобу в сухому стані (без урахування фрагментів стебел) становить 54,0г.

Канабіс та гашиш, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено в «Таблиці 1» є наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Крім того, ОСОБА_10, на початку жовтня 2010, точна дата та час слідством та судом не встановлено, неподалік від гаражу № 519, розташованого на території будівельного автокооперативу за адресою: Київська область, м. Ірпінь вул; Жовтнева, б/н, зірвав одну рослину коноплі, таким чином незаконно придбав, яку в подальшому заніс в гараж № 519, та висушивши дану рослину подрібнив її листя. Після цього придбану наркотичну речовину незаконно зберігав в приміщенні гаражу № 519 по вулиці Жовтневій б/н в м. Ірпінь Київської області для власного вживання.

16.10.2010 року під час проведення обшуку в приміщенні гаражу № 519, розташованого по вулиці Жовтневій б/н м.Ірпінь Київської області, виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною зеленого кольору рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 1580/х від 21.10.2010, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса наркотичного засобу в сухому стані (без урахування фрагментів стебел) становить 9,5г.

Канабіс та гашиш, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів ", Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено в „Таблиці 1»є наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину в скоєному злочині за ст.115 ч.2 п. 6,п.12,п.13 КК України- не визнав;за ст. 187 ч.4 КК України визнав частково; за ст. 309 ч.1 КК України визнав повністю.

Підсудний пояснив, що 07 жовтня 2010 року він запросив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на день народження. ОСОБА_10та ОСОБА_9 приїхали пізно ввечері,вже стемніло. Вони трохи посиділи у нього дома,пили сік,чай,каву. Спиртні напої вони не вживали, так як ні він ,ні його друзі спиртні напої не вживають. ОСОБА_10 взагалі спортсмен. Коли ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зібралися повертатися назад в м.Ірпінь, то він попросив їх відвезти його наче б то до кума в сусіднє село. Умовив їхати обох,але нічого їм не пояснював. Дома він взяв рюкзак,в якому знаходилися шапка і перчатки.

Вони приїхали в с.Обуховичі та зупинили автомобіль біля магазину, на горбачку. Куди їхати,показував він, ОСОБА_13.

ОСОБА_9 і ОСОБА_10 були в машині, а він пішов до будинку Кондратюк. ОСОБА_11 він знав наглядно,бачив її в магазині і знав,що вона проживає одна і що у неї є золото.

Коли він прийшов до її будинку, то у вікнах не світилося. Він постукав по вікнах,по дверях, але світло не загорілося. Тоді він повернувся до автомобіля та взяв у ОСОБА_10 монтировку та електрошокер з ліхтариком і повернувся до будинку ,Монтировкою хотів відкрить двері,але не вийшло. Потім через вікно заліз в будинок, при цьому він перевернув стілець. Від шуму вискочила людина. Він вдарив людину електрошокером в область грудної клітки. Потім знайшов вимикач та увімкнув світло. Він побачив,що то була жінка. Жінка лежала без свідомості,але була жива.

В судовому засіданні 25.08.2011 р. підсудний доповнив, що він не бачив,хто до нього вийшов. Він просто бачив,що на нього бігло якесь тіло. Тіло він один раз ударив електрошокером та один раз рукою. Тіло впало в сторону вікна. Потім він включив світло,випадково, і побачив,що перед ним жінка. Жінка намагалася встать. Він зайшов у іншу кімнату,взяв там якісь перстні, мобільний телефон, гаманець. Коли він виходив з будинку,то жінка намагалася підвестися. Він виключив світло, забрав монтировку, яка лежала біля дверей і пішов до машини. Коли вони їхали в автомобілі,то він попросив ОСОБА_10 здать кольца в ломбард, а йому привезти гроші. Скільки грошей виручив ОСОБА_10 за викрадені ним золоті вироби, він не пам»ятає. Частину грошей ОСОБА_10 йому віддав, а якусь частину він йому позичив,але саме скільки,він теж не пам»ятає.

Від показів, які він давав на досудовому слідстві, під час відтворення обстановки та обставин події, підсудний ОСОБА_8 відмовився, мотивуючи це тим, що під час досудового слідства зі сторони слідчих органів на нього чинився психологічний та фізичний тиск, його били та погрожували його дружині, на його скарги не реагували. На досудовому слідстві, під тиском слідчих, він змушений був оговорити ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а насправді вони не знали про мету його поїздки в с.Обуховичі , як і про її наслідки.

Оцінюючи покази підсудного ОСОБА_8, які він давав на досудовому слідстві, в судовому засіданні,досліджуючи письмові докази, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає,що правдивими є покази підсудного ОСОБА_8 ті, які він давав на досудовому слідстві, оскільки вони логічно узгоджуються з матеріалами справи та іншими доказами і відповідно, з його ж явкою з повинною.

В судовому засіданні 14.04. 2011 року та 25.08.2011 підсудний ОСОБА_9 свою вину не визнав, від дачі пояснень та відповідей на запитання суду, відмовився. Заявив,що пояснення дасть лише тоді, коли вислухає всіх учасників процесу.

Під час судового засідання 06 травня 2011 року захисники підсудного ОСОБА_9 (адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_7,- мати), заявили клопотання про призначення підсудному ОСОБА_7 судової психолого-психіатричної експертизи,оскільки ОСОБА_9 тяжко захворів на психічну хворобу,поводить себе неадекватно,не розуміє,що відбувається в залі судового засідання.

Постановою суді від 06.05.2011 року підсудному було призначено стаціонарну судову психолого - психіатричну експертизу,з висновку якої- Акт №246 від 30 червня 2011 року - (ОСОБА_3 4, а.с. 103-107) слідує,що «за час перебування у відділенні за спостереженнями медичного персоналу з дня поміщення ОСОБА_9 був спокійний,важкодоступний розмовному контакту. В цілому,на питання відповідав по суті, але після довгих пауз. Інколи на запитання відповідав заданим йому ж питанням, дублював. Візуально, із записів медперсоналу:

»міміка та дії підекспертного не відповідають один одному».Скарг не заявляв,вночі спав .Не дивлячись на такий стиль поведінки,в палаті був порядок. Їжу приймав в повному об»ємі. Постіль утримував у належному стані. Санітарно-гігієнічні норми виконував в повному обсязі. З сусідами по палаті, хоча і тримався відсторонено, ладив. Режим відділення не порушував. Пред»являв скарги на зубний біль, проте, при огляді стоматологом та рекомендації по видаленню, від медичної допомоги відмовився. Через особливості поведінки підекспертного послідовно зібрать анамнестичні дані зі слів самого підекспертного не виявилося можливим. Під час запитань про скарги,таких не заявляв. При намаганні розмов по суті інкримінованого йому діяння інформацію не повідомляв зовсім. При повторних бесідах на обличчі вираз подив, ухмилки,непорозуміння заданих питань,хоча в цілому інструкції і рекомендації виконуває. Так,адекватно сприйняв повідомлення по строках його перебування у відділенні, по режиму утримання,адекватно реагував на рекомендації та інструкції. Ознак»бреда», галюцинацій,розладу мислення не виявляв. Поведінка з дотриманням особистих інтересів. Грубих розладів критики не відмічалося. Під час комісійного огляду вів себе аналогічним чином,займав вичікуючу позицію. Продуктивний контакт встановити не вдалося. При пропозиції залишити кабінет комісійного огляду на обличчі вираз «недоумения» та дратівливості, тихим голосом та мімікою демонструючи» і це все?!».

В и с н о в о к: ОСОБА_9 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння (07.10.2010 р.), яким небудь психічним захворюванням не страждав. В даний час ОСОБА_9 також не виявляє психічних ознак якого-небудь психічного захворювання, виявляє ознаки симулятивної поведінки.

За своїм психічним станом в даний час ОСОБА_9 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Може постати перед судом.

В судовому засіданні 25-26.08, 18.11. 2011 року підсудний ОСОБА_9 від дачі будь-яких пояснень відмовився. На запитання суду реагував, але не відповідав, роблячи вигляд,що він їх не розуміє. Тобто, на звернення головуючої піднімався, але постоявши, сідав.

Суд вважає,що така поведінка підсудного ОСОБА_9 свідчить про обраний ним спосіб захисту,з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Підсудний ОСОБА_10 свою вину за ст. 309 ч.1 КК України визнав повністю; за ст. 187 ч.4 КК України - не визнав .

Підсудний суду пояснив,що 07.10.2010 року до нього подзвонив ОСОБА_9 і запропонував поїхати до ОСОБА_8 на день народження. Він сказав,що у нього машина у розібраному стані і почав її ремонтувать. Біля 18 год. він «зробив» автомобіль і передзвонив до ОСОБА_9,що вже готовий їхати. До ОСОБА_8 приїхали приблизно близько 22 годині ночі . Посиділи на дні народження і в 11год.30хв.вечора почали збираться в Ірпінь. ОСОБА_13 і попросиа його звозити до кума в с.Обуховичі. Вони поїхали в с.Обуховичі. ОСОБА_8 показував дорогу , а потім сказав,де зупинить автомобіль. ОСОБА_8 пішов, а вони лишилися в автомобілі . Через хвилин 5-10 ОСОБА_13 вернувся і попросив відчинити багажник та попросив у ОСОБА_9 телефон.

Вони з ОСОБА_9 залишилися в автомобілі,розмовляли. Через декілька хвилин ОСОБА_9 стало зле і він вийшов з автомобіля і повернувся приблизно через хвилин 10.

Коли вернувся ОСОБА_13 і вони їхали в автомобілі,то ОСОБА_13 запропонував йому купить телефон за 200грн. Він погодився купить і дав йому 100грн.

Він підвіз ОСОБА_8 в Термахівку і висадив його в центрі села. При цьому ОСОБА_13 дав йому 4 «кольца» і попросив їх заложить в ломбард,дав йому рюкзак і вони поїхали в Ірпінь. ОСОБА_9 він висадив, а сам поставив машину в гараж.

На другий день він заїхав до ОСОБА_14,щоб їхати на день народження його батька. По дорозі вони заїхали на вокзал і здали 3 «кольца», а одне випало у машині. Потім він оплатив комунальні платежі і вони поїхали до батька на дачу, а по дорозі заїхали до ОСОБА_8 і він віддав йому гроші.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудним ОСОБА_8, не визнання своєї вини підсудним ОСОБА_9, не визнання своєї вини підсудним ОСОБА_10, їх вина повністю підтверджується показами потерпілого та свідків:

По епізоду умисного вбивства ОСОБА_11 та нападу з метою заволодіння чужим майном поєднаним із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вина підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується показами потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_15, в судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_11 являється його мамою. ОСОБА_11 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_14. 08.10.10 від працівників міліції він дізнався ,що його маму ОСОБА_11 убили. В подальшому, під час огляду помешкання ОСОБА_11 він виявив відсутність: золотого перстня з каменем червоного кольору, золотого перстня, золотої каблучки, золотої каблучки, золотого ланцюжка, ланцюжка з металу сірого кольору, сережок з металу сірого кольору, каблучки з металу сірого кольору, брошки у вигляді ящірки, сувенірного кортика, трьох мобільних телефонів, золотого ланцюжка, двох золотих кулонів, золотого браслету.

Коли його бабусі дізналася,що вбили його матір, то вона невдовзі померла.

Позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що 08.10.2010 вона разом із своєю дочкою ОСОБА_17 та ОСОБА_11 повинні були їхати в смт. Іванків на ринок. Вона їй подзвонила на мобільний телефон, але він був в зоні недосяжності. Потім вони прийшли на місце зустрічі, а саме на автобусну зупинку, але ОСОБА_11 не було. Вона побачила, що у дворі ОСОБА_11 горить світло і вирішила,що та порається по господарству. Вона відправила до неї дочку, а потім дитина вернулася і повідомила,що Кондратюк лежить в кімнаті і у неї на голові кров. Після цього вони вирішили піти до ОСОБА_11 додому, щоб подивиться,що трапилося. В подальшому, зайшовши до будинку ОСОБА_11, вона виявила останню в лежачому положенні у веранді без ознак життя. Після цього вона зателефонувала до міліції.

Свідок ОСОБА_18, пояснила, що вона працює касиром у ломбарді, який знаходиться в м. Ірпінь, по вул. Ленінградській, 8-а. 08.10.2010 року вона знаходилася на робочому місці. Близького 9 години до неї зайшов ОСОБА_10 та заклав у борг вироби з жовтого металу, а саме: два персні, один з яких з каменем червоного кольору та золоту ОСОБА_10 був не один.З ним була дівчина.

ОСОБА_9 також раніше неодноразово здавав в ломбард речі, але він їх то здавав ,то викупляв.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19,ІНФОРМАЦІЯ_15, пояснила, що вона знає ОСОБА_10,який допомогає їй робити уроки.12 чи 13 жовтня 2010 року,зранку,ОСОБА_10 заїхав до неї додому,щоб забрать її,так як вони повинні були їхати до батька ОСОБА_20 на день народження. Потім ОСОБА_10 сказав,що ще треба заїхати в ломбард,щоб здать кольца. Вони поїхали в ломбард. Сергій щось шукав по карманах і не міг знайти 4-го кольца. Здали 3 штуки. Вони сіли в машину і ОСОБА_10 з кимось говорив по телефону. Коли вона нагнулася взяти сумочку,то побачила в салоні автомобіля на підлозі четверте кольцо,відкрила двері і сказала про це ОСОБА_10. Потім приїхав ОСОБА_9 і забрав четверте кольцо і попросив КОНОПІХІНА?? Віддать ОСОБА_8 гроші.

Потім вони поїхали в гараж за причепом і вона там побачила ящірку і цепочку.

З ОСОБА_10 вони просто друзі. Вона у нього не ночує. На досудовому слідстві вона так сказала,бо її довго,цілу добу, допитували в присутності мами і при ній ніякого тиску не було, але до її приходу на неї тиснули і їй сказали,що її маму посадять в тюрму. Вона тоді взагалі нічого не говорила, а лише кивала головою.

Про те,що ОСОБА_13 був в крові вона не говорила. Вона не читала покази, які писав слідчий, а просто сказала,давайте скоріше підпишу і підписала. Про цю фразу вона дізналася тоді,коли стояла під дверима зали суду, а прокурор читав обвинувальний висновок.

Законний представник неповнолітнього свідка(Луценко) пояснила,що вона була присутня на допиті дочки,підписувала протокол, але була розгублена.

Судом вивчено покази свідка ОСОБА_19, які вона давала на досудовому слідстві, а саме, що вона зустрічається з ОСОБА_10 та інколи у нього ночує. Так ,07.10.10, близько 21 години на мобільний телефон ОСОБА_10 хтось зателефонував. Як вона зрозуміла, це був чи ОСОБА_8, знайомий ОСОБА_10, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_16, чи ОСОБА_10 також знайомий ОСОБА_10. Останній сказав їй, що він на деякий час від'їде і скоро повернеться. Вона запитала у ОСОБА_10 куди він їде, на що ОСОБА_10 відповів, що це не важливо. Вранці 08.10.10, близько 8 години ранку, вона прокинулася і зайшла на кухню, щоб випити чаю. У цей час на кухню зайшов ОСОБА_10, який їй показав мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору без зарядного пристрою. Вона запитала звідки у нього мобільний телефон на що ОСОБА_10 промовчав. Після чого вона запитала, що трапилося, на що ОСОБА_10 відповів - «що ОСОБА_8 був у крові». Вона відразу ж запитала, що сталося, на що той відповів, що його попросив чи ОСОБА_8, чи ОСОБА_10 на прізвисько «Буча» звозити в Іванківський район, де ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на прізвисько «Буча» бомбонули будинок, а він сидів у автомобілі і чекав їх. У відповідь вона сказала, що в нього не все гаразд з розсудом, чим він думає і куди він вліз. Вслід за її словами ОСОБА_10 нічого не сказав. Через деякий час ОСОБА_10 сказав, щоб вона збиралася і що поїде з ним у ломбард м. Ірпіня, який знаходиться на вокзалі, щоб здати «кольца». Вона запитала звідки у нього «кольца», на що ОСОБА_10 їй сказав, що його попросили їх здати в ломбард. Коли вони приїхали до ломбарду, що розташований у м. Ірпінь, неподалік автобусної зупинки , то ОСОБА_10 сказав, щоб вона одягнула на свої руки обручки і при цьому дістав з автомобіля три золоті каблучки і дав їй. Після чого вона одягнула на свої руки три каблучки, серед яких був один перстень з візерунками, один золотий перстень з червоним каменем та одна золота каблучка. Золоту обручку ОСОБА_10 залишив у автомобілі і сказав, що поки не потрібно її здавати. Зайшовши до ломбарду, у присутності приймальника, вона зняла три вище вказані каблучки. Дані золоті вироби вони оформляли на паспортні дані ОСОБА_10. Після чого вони вийшли з ломбарду, де зачекали ОСОБА_10 на прізвисько «Буча». Коли ОСОБА_10 приїхав та сів до них у автомобіль, ОСОБА_10 віддав йому золоту обручку і сказав, що не здавав її. Потім ОСОБА_10 на прізвисько «Буча» сказав, що у нього свої зв'язки та вийшов з машини. Потім ОСОБА_10 на прізвисько «Буча» та ОСОБА_10 сіли у автомобіль і між собою, у її присутності розділили гроші. Розділивши гроші, вона разом з ОСОБА_10 поїхали додому. 08.10.10, коли вона знаходилася у гаражі, який належить ОСОБА_12 - батьку ОСОБА_10, то останній їй показав брожку у вигляді ящірки у зламаному стані, ланцюжок з металу сірого кольору, який має плетіння коси, каблучку з металу сірого кольору і одну пару сережок з металу сірого кольору. Побачивши дані речі вона запитала у ОСОБА_10 де він їх взяв, на що той відповів, що ці речі з того будинку, який вони пограбували.

В судовому засіданні свідок від дачі даних показів відмовилася,пояснивши,що вони їх лише підписала не читаючи, а все писав слідчий.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_19 дані в судовому засіданні та дані нею на досудовому слідстві, суд вважає,що правдивими слід вважати покази свідка, які вона давала на досудовому слідстві, поскільки , не даючи таких пояснень, чи не читаючи протокол,який ніби-то вона лише підписала, не розповідаючи самостійно про обставини скоєння злочину, свідок не могла знать деталей,що описано в тому ж таки протоколі, а підслухати та почути під дверима, коли прокурор читав обвинувальний висновок, вона не могла.

Її пояснення,що вона під час допиту хвилювалася, не пам»ятає ,що говорила,є слушними та свідчать,що свідок давала правдиві покази,оскільки була допитана відразу після скоєння злочину і не встигла продумати,що і як їй можна сказать, а що б і приховать. Свідок ОСОБА_19 не просто знайома, а знаходиться з підсудним ОСОБА_10 в близьких стосунках, а тому їй вигідно змінювати покази на користь ОСОБА_10.

Крім того, вина підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується іншими доказами, зібраними по кримінальній справі:

-протоколом огляду місця події від 08.10.2010р., згідно якого оглянуто місце злочину, а саме будинок № 4, що по вул. Татарка в с. Обуховичі Іванківського району Київської області та виявлено труп ОСОБА_11Ф

/т. 1 а. с. 33-56/;

-протоколом огляду місця події від 13.10.2010 р., згідно якого оглянуто автомобіль «Хундай Соната» д.н.з. НОМЕР_1, в ході чого виявлено та вилучено металевий лом, металевий ланцюжок, брожку у вигляді ящірки;

/т. 1 а. с. 76-78/

-протоколом огляду предметів та речей від 25.11.2010 р., згідно якого було оглянуто речі, викрадені з будинку потерпілої ОСОБА_11, вилучені у ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а також з ломбардів в м. Ірпіні; /т. 1 а. с. 94, т. З а. с. 2 /

-протоколом виїмки від 13.10.2010 р., згідно якого у ОСОБА_19 вилучено мобільний телефон «Самсунг С 260» чорного кольору;/т. 1 а. с. 164/

-протоколом виїмки від 16.10.10, згідно якого з ломбарду вилучено перстень з каменем червоного кольору, золотий перстень, та золоту каблучку; /т. 1 а. с. 166/

-протоколом пред'явлення для впізнання від 13.10.10, згідно якого потерпілий ОСОБА_15 впізнав брожку у вигляді ящірки, ланцюжок з металу сірого кольору, вилучені з автомобіля ОСОБА_10 та мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору, вилучений у ОСОБА_19 як речі, що належали ОСОБА_11 та були викрадені після вчинення вбивства;

/т. 1 а. с. 169-170, 175-176, 173-174/

-протоколом пред'явлення для впізнання від 24.01.11, згідно якого потерпілий ОСОБА_15 впізнав каблучку з жовтого металу з каменем червоного кольору, каблучку з жовтого металу, сувенірний кортик та перстень з жовтого металу як речі, що належали ОСОБА_11 та були викрадені після вчинення вбивства; /т. 1 а. с. 177-180/;

-протоколом обшуку від 16.10.10, згідно якого в квартирі № З6по вул. Жовтневій, 160 в м. Ірпінь, де проживає ОСОБА_10 виявлено речі викрадені з будинку потерпілої ОСОБА_11;

/т. 1 а. с. 191-1924

-висновком судово-медичної експертизи № 101 від 13.11.10, згідно якої смерть потерпілої ОСОБА_11 наступила внаслідок внутрішньочерепної травми з переломом кісток черепа. При судово-медичному дослідженні виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми з переломом кісток черепа, субарахноідального крововиливу у лівій лобній долі, крововиливів у м'які тканини голови, ран на голові, синців на голові, тулубі та лівому передпліччі, які могли утворитися 08.10.2010року від дії тупих предметів (тупий предмет з ребристою поверхнею) і відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку зі смертю. Враховуючи характер, локалізацію та механізм тілесних ушкоджень експерт прийшов до висновків, що першими були нанесені тілесні ушкодження у області тулуба, а саме синці на передній поверхні грудної клітки, коли потерпіла та нападник знаходились один навпроти одного у вертикальному чи близькому до нього положенні, потерпіла захищалась, про що свідчить синець на лівому передпліччі, останнім був нанесений удар по голові у ліву половину, що і явилось причиною смерті, після удару потерпіла впала на тверду поверхню, про що свідчить крововилив у м'які тканини голови у потиличній ділянці. Враховуючи вище описане експерт вважає, що потерпілій було нанесено не менше ніж чотири-п'ять ударів. Всі вище описані тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_11 прижиттєві. Малоймовірно, що після отриманого удару по голові, внутрішньочерепної травми з переломом кісток черепа, субарахноідального крововиливу у лівій лобній долі, потерпіла могла пересуватися, чинити опір, вчиняти активні дії. При судово-токсилогічному дослідженні етиловий спирт у крові не виявлений(т. 1 а. с. 222-231);

-висновком трасологічної експертизи № 50, згідно якої слід знаряддя злочину у будинку № 4 по вул. Татарка в с. Обуховичі залишений ломом, який вилучено із автомобіля ОСОБА_10А.(т. 2 а. с. 37-41);

-висновком комплексної судово-психіатричної експертизи № 862 від 20.10.2010 р., згідно якої ОСОБА_8 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а. с. 257-258);

-висновком комплексної судово-психіатричної експертизи № 863 від 20.10.10 та висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи №246 від 30 червня 2011 року, згідно якої ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує(т. 2 а. с. 267, т.4);

-висновком комплексної судово-психіатричної експертизи № 864 від 20.10.10, згідно якої ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, а тому міг усвідомлювати св0?*дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує(т. 2 а. с. 276);

-явкою з повинною ОСОБА_8 від 16.10.2010 року, в якій останній виклав обставини вчиненого ним злочину разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_10(т. За.с. 12-15);

-явкою з повинною ОСОБА_9 від 14.10.2010 року, в якій останній виклав обставини вчиненого ним злочину разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_10( а. с. 198 том 3);

-протоколами відтворення обстановки та обставин події від 17.10.2010р., під час яких ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вказали всі обставини вчиненого ними вбивства ОСОБА_11

(т. З а. с. 34-46, 135-143, 219-230);

-Технічним записом відтворення обстановки та обставин події з участю підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9,під час якого вони розповіли та показали обставини скоєння ними злочину ;

-інформацією щодо вхідних та вихідних з»єднань абонента мережі ЛАЙФ( ОСОБА_9);абонента мережі «Київстар»(ОСОБА_8) та абонента мережі «Київстар»(ОСОБА_10),з яких слідує,що ОСОБА_13, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 08.10.2010 року о 00 год. 2 хв. знаходилися в районі вишки,що охоплює територію від с.Обуховича до с.Запрудка Іванківського району Київської області,при цьому ОСОБА_10 дзвонив ОСОБА_8,що в судовому засіданні він заперечує . Він же телефонував ОСОБА_8 08.10.2010 р. о 01 год.13 хв. з району в напрямку с.Обуховичі- с.Чапаєве Іванківського району. Згідно роздруківка»Лайф» ОСОБА_10 з ОСОБА_9 повернулися в м.Ірпінь о 2 год.7 хв.;

-іншими матеріалами кримінальної справи в їх сукупності.

По епізоду незаконного зберігання наркотичних засобів ОСОБА_10

-протоколом обшуку від 16.10.10, згідно якого у гаражі ОСОБА_10 виявлено та вилучено два паперові згортки з подрібненою речовиною зеленого кольору(т. 1 а. с. 191-192);

-висновком експерта №1580/х від 21.10.10, згідно якого представлена на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору - є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса наркотичного засобу в сухому стані (без урахування фрагментів стебел) становить 9,5г.(том 2, а. с. 234-236)

По епізоду незаконного зберігання наркотичних засобів ОСОБА_8:

-показами підсудного ОСОБА_8,

-протоколом обшуку від 19.10.10, згідно якого у помешканні ОСОБА_8 в будинку № 8 по вул. Колгоспній в с. Термахівна Іванківського району Київської області виявлено та вилучено п'ять рослин зеленого кольору (т. 1 а. с. 185-186);

-висновком експерта №1602/х від 22.10.10, згідно якого вилучена у ОСОБА_8 рослинна речовина - являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Вага наркотичного засобу в сухому стані (без урахування фрагментів стебел) становить 54,0г.(т. 2 а. с. 246-248)

Згідно наданої характеристики по місцю проживання підсудний ОСОБА_8 характеризується посередньо. Працездатний, який не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Раніше судимий(вину визнавав частково).

У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Має на утриманні малолітню дитину.

Згідно наданих характеристик,підсудний ОСОБА_9 по місцю проживання характеризується посередньо. Працездатний, який не працює,в центрі зайнятості не перебуває.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше судимий (вину не визнавав).

Згідно наданих характеристик по місцю проживання підсудний ОСОБА_10 характеризується посередньо. Працездатний, який не працює. Раніше не судимий. У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Оцінюючи добуті докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_8 доведена, а його злочинні дії органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ст. 115 ч.2 п.6,12,13 КК України, як умисне вбивство,тобто,умисне протиправне заподіяння смерті,вчиненому із корисливих мотивів,за попередньою змовою групою осіб, та вчинене особою, яка раніше вчиняла вбивство;за ст. 187 ч.4 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном,поєднаний з насильством,небезпечним для життя чи здоров»я особи,яка зазнала нападу (розбій),вчинений за попередньою змовою групою осіб,особою, яка раніше вчиняла розбій,поєднаний з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Невизнання підсудним ОСОБА_8 своєї вини за ст.115 ч.2 п.. 6,12,13КК України та часткове визнання своєї вини за ст. 187 ч.4 КК України, суд визнає як спосіб самозахисту , обраний підсудним, з метою уникнути відповідальності за ч.2 ст.115 КК України та пом»як шити свою відповідальність за скоєння злочину за ст.187 ч.4 КК України.

Вина підсудного ОСОБА_9; С.П. доведена, а його дії органами досудового слідства вірно кваліфікована за ст. 115 ч.2 п.6,12 КК України, як умисне вбивство,тобто, умисне протиправне заподіяння смерті , вчиненому з корисливих мотивів,за попередньою змовою групою осіб та за ст. 187 ч.4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном,поєднаний з насильством,небезпечним для життя чи здоров»я особи,яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб,особою, яка раніше вчиняла розбій,поєднаний з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Невизнання підсудним ОСОБА_9 своєї вини, суд розцінює, як спосіб захисту, уникнути відповідальності.

Вина підсудного ОСОБА_10 доведена, а його дії органами досудового слідства вірно кваліфікована за ст. 187 ч.4 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном,поєднаний з насильством,небезпечним для життя чи здоров»я особи,яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, оскільки він ,надаючи монтировку, шапки з прорізами для очей,знаючи(зі слів ОСОБА_8), що власниця знаходиться в будинку,фактично погодився з тим,що майно будуть викрадати відкрито та любим способом, в тім числі і із застосуванням насильства та за ст. 309 ч. 1 КК України, як незаконне придбання та збереження наркотичних засобів без мети збуту.

Невизнання підсудним ОСОБА_10 своєї вини за ст. 187 ч.4 КК України, суд розцінює як спосіб захисту,з метою уникнути відповідальності та покарання, оскільки спростовується доказами, зібраними по кримінальній справі.

Обставин, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, судом не вбачається.

Обставинами, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд визнає рецидив злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_10, судом не вбачається.

Призначаючи підсудним покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані про особу підсудних, обставини, які обтяжують покарання підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9, відсутність пом»якшуючих, суд вважає,що виправлення підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можливе лише в умовах позбавлення волі.

При цьому, призначаючи покарання ОСОБА_8, суд враховує,що відбувши 9-річний строк позбавлення волі за попереднім вироком, за вчинене ним вбивство, знову вчинив аналогічний злочин, а тому є особливо суспільно- небезпечною особою, виправлення якої неможливо прогнозувати на певний строк.

Суд вважає,що ОСОБА_8та ОСОБА_9 за ст.115 ч.2 КК України слід призначитипокарання у вигляді позбавлення волі,з конфіскацією всього належного їм майна; за ст. 187 ч.4 КК України ОСОБА_8,лік усті та ОСОБА_10 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі,з конфіскацією належного їм майна; ОСОБА_8 та ОСОБА_10,за ст. 309 ч.1 КК України- у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України ,остаточне покарання ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі,з конфіскацією належного їм майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рахувати з часу затримання.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10 залишити попередню тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань в м.Києві та Київській області.

Речові докази: сім карту «МТС» №403558718,сім карту «Джинс» №7146,сім карту «Джинс» №8378, сім карту «Лайф» №875, сім карту «Джинс» №2902,спортивний рюкзак чорно-синього кольору з написом «Адідас»,змиви,в»язану шапочку,виріз тюлі, змиви з машини, частину ножниць,джинсові штани,два простирадла піднігтьовий зміст потерпілої, соліди пальців рук,вирізку із слідами знаряддя зламу, металевий лом, нічну сорочку, канабіс вагою 54 гр. та вагою 9 гр., спортивний рюкзак,що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Іванківського РВ,-знищити.

Автомобіль «Хундай Соната»д.р.н. АІ 9167 АІ, який зберігається на території Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області,-повернути власнику ОСОБА_12

- мобільний телефон »Нокіа 62301», мобільний телефон»Сіменс А70», мобільний телефон «Самсунг С 260»,ланцюжок сірого кольору,ланцюжок з кулоном, виріб у виді ящірки, сувенірний ножик, золоту каблучку з плетінням,золотий жіночий перстень, золота каблучка з каменем червоного кольору, які передані для зберігання потерпілому, залишити потерпілому.

Позов задовольнити повністю,оскільки злочином потерпілому ОСОБА_11 заподіяно величезну ,непоправну шкоду - він втратив найдорожчу,найдорожчу людину-Матір,яка загинула насильницькою смертю внаслідок злочинних дій підсудних.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винним за п. 6,12,13 ч. 2 ст. 115 КК , ч.4 ст.187 КК України та ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання :

-за ст.115 ч.2 п.6,12,13 КК України,- у вигляді довічного позбавлення волі,з конфіскацією всього належного майна ;

-за ст.187 ч.4 КК України- 10(десять)років позбавлення волі,з конфіскацією всього майна;

-за ст. 309 ч.1 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України,остаточне покарання ОСОБА_8 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді довічного позбавлення волі,з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_9 визнати винним за ч. 2 п. 6,12 ст. 115 КК та ч.4 ст.187 КК України і призначити йому покарання:

-за ст.115 ч.2 п.6,12 КК України,- у вигляді 15 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна ;

-за ст.187 ч.4 КК України- 10(десять)років позбавлення волі,з конфіскацією всього майна;

Відповідно до ст. 70 КК України,остаточне покарання ОСОБА_9 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 15(п»ятнадцяти) років позбавлення волі,з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_10 визнати винним за ч.4 ст.187 КК України , ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:

-за ст.187 ч.4 КК України- 8 (вісім) років позбавлення волі,з конфіскацією всього належного йому майна;

-за ст. 309 ч.1 КК України- 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України,остаточне покарання ОСОБА_10 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 8(восьми) років позбавлення волі,з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 14.10.2010 року,зарахувавши в строк відбуття покарання час попереднього ув»язнення.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_8 залишити попередню тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань в м.Києві та Київській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 13.10.2010 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час попереднього ув»язнення.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_9 залишити попередню тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань в м.Києві та Київській області .

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з 13.10.2010 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час попереднього ув»язнення.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, ОСОБА_10 залишити попередню тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту з питань виконання покарань в м.Києві та Київській області .

Речові докази: сім карту «МТС» №403558718,сім карту «Джинс» №7146,сім карту «Джинс» №8378, сім карту «Лайф» №875, сім карту «Джинс» №2902,спортивний рюкзак чорно-синього кольору з написом «Адідас»,змиви,в»яз ану шапочку,виріз тюлі, змиви з машини, частину ножниць,джинсові штани,два простирадла піднігтьовий зміст потерпілої, соліди пальців рук,вирізку із слідами знаряддя зламу, металевий лом, нічну сорочку, канабіс вагою 54 гр.та вагою 9 гр., спортивний рюкзак,що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Іванківського РВ,-знищити.

Автомобіль «Хундай Соната»д.р.н. АІ 9167 АІ, який зберігається на території Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області,-повернути власнику ОСОБА_12

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_15 ,в рахунок відшкодування моральної шкоди,завданої злочином, 150 000 (Сто п»ятьдесят тисяч)гривень, солідарно.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів, починаючи з наступного дня після проголошення, а засудженими ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, -в той же строк після вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: