АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11КП/790/877/16 Доповідач апел.інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.125 ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

адвоката - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 640/15159/15-к за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст.125ч.2 КК України
за апеляційними скаргами: адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 27 січня 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Київського районного суду міста Харкова від 27 січня 2016року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винним і засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до 240 годин громадських робіт; задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , ухвалено стягнути з обвинуваченого на його користь на відшкодування моральної шкоди 15000 гривень.
З цим судовим рішенням не погодилися обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_10 , які подали апеляційні скарги, просять скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити на підставах, зазначених у п.1 ч.1 ст.284 КК України.
Вислухавши доповідь судді, думки обвинуваченого, його захисника, потерпілого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду 30.06.2015 року приблизно о 22.00 год. гр. ОСОБА_9 знаходячись за адресою: м. Харків вул. Ілліча поблизу будинку № 27, зустрівши ОСОБА_8 , будучи агресивно налаштованим проти нього, вчинив конфлікт, наніс серію ударів у праву частину обличчя ОСОБА_8 , від чого останній впав на землю, а ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, став наносити удари ногами потерпілому в область голови та тулубу, чим спричинив ОСОБА_8 тупу травму правої половини обличчя з периорбітальною гематомою, набряком м`яких тканин правої потиличної області, верхньої і нижньої щелепи з больовим синдромом, субкон`юнктивальним крововиливом правого очного яблука, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але менше трьох тижнів, а також садно на правій руці, що є легким тілесним ушкодженням, яке викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів.
Вина обвинуваченого в кримінальному правопорушенні повністю доведена сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.
Так, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції і в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_9 стверджував, що, зустрівши потерпілого ОСОБА_8 , з яким у нього протягом кількох років склалися неприязні стосунки, та запропонував йому пройти до двору та подивитись, що скоїв його син, на що ОСОБА_11 відмовився. Потім ОСОБА_11 став ногою на ногу обвинуваченого, після чого впав. Після цього ОСОБА_12 пішов додому.
Потерпілий ОСОБА_13 в судових засіданнях обох судових інстанції наполягав на тому, що обвинувачений вдарив його в обличчя, а потім, вже лежачому, наніс удари ногою, заподіявши тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснив, що спочатку він чув розмову між ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , під час якої ОСОБА_9 звинувачував сина ОСОБА_8 у тому, що він пошкодив тому майно. Спочатку вони стояли біля паркана, потім перемістилися на середину дороги, потім свідок почув глухий звук. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що ОСОБА_8 лежав на дорозі, а ОСОБА_9 обійшов його та стрімко пішов геть. Дружина свідка кричала ОСОБА_9 : «Що ти скоїв!» Свідок підійшов до ОСОБА_8 і побачив, що у того було побито обличчя і подряпаний лікоть.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що також чула розмову на підвищених тонах між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , яка відбувалася на вулиці. Вона вийшла з-за паркану і побачила, що ОСОБА_11 лежить, а ОСОБА_12 стоїть над ним у дуже збудженому стані. Після цього ОСОБА_12 пішов звідти, а ОСОБА_11 викликав міліцію.
Експерт ОСОБА_18 пояснила судові, що як судово-медичний експерт проводила 04.07.2015 року судово-медичну експертизу №3447-ая/15 ОСОБА_8 . Також вона приймала участь у проведенні слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 , після чого, при проведенні судово-медичної експертизи № 3448-ая/15 дійшла висновку, що показання ОСОБА_8 , дані ним у ході проведення слідчого експерименту в частині способу, механізму та часу заподіяння йому тілесних ушкоджень відповідають об`єктивним судово-медичним даним.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3447-ая/15 ОСОБА_19 спричинено тупу травму правої половини обличчя з підорбітальною гематомою, набряком м`яких тканин правої виличної області, верхньої і нижньої щелепи з больовим синдромом, субкон`юнктивальним крововиливом правого очного яблука, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але менше трьох тижнів, а також садно на правій руці, що є легким тілесним ушкодженням, яке викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів.
Як убачається з протоколу слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 та судово-медичного експерта ОСОБА_18 , під час цієї слідчої дії ОСОБА_13 показав механізм та спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_9 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи №3448-ая/15 показання ОСОБА_8 , дані ним у ході проведення слідчого експерименту, в частині способу, механізму, та часу заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_19 відповідають об`єктивним даним.
Зазначеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку й ухвалив законне й обґрунтоване рішення. Кваліфікація дій обвинуваченої за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відповідає наявним у кримінальному провадженні доказам.
Заперечення обвинуваченим своєї вини обумовлене намаганням уникнути відповідальності, є голослівними, протирічать зазначеним матеріалам об`єктивним доказам.
Покарання обвинуваченому призначено справедливе, достатнє для його виправлення й запобігання вчинення нових злочинів.
Розмір морального відшкодування, визначений судом першої інстанції, відповідає характеру перенесених потерпілим моральних та фізичних страждань через нанесені тілесні ушкодження.
З урахуванням викладеного, підстав для задоволення апеляційних скарг колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Київського районного суду міста Харкова від 27 січня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_20 ОСОБА_21 ОСОБА_22 МОЗГОВИЙ