Справа № 177/2266/15-к
1-кп/214/131/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000630 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянки України, з професійно технічною освітою, пенсіонерки, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 17 год. 00 хв. 17 червня 2015 року по 4 год. 40 хв. 18 червня 2015 року, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за запрошенням ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшла у гості до останньої, за місцем її мешкання в будинок АДРЕСА_3 . Перебуваючи у одній з кімнат будинку на території зазначеного домоволодіння ОСОБА_8 в ході раптово виниклої словесної сварки з ОСОБА_10 , умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні, розуміючи характер своїх противоправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, за допомогою рук та ніг взутих у кімнатні капці, а також дерев`яної рейки, яка перебувала у кімнаті вказаного домоволодіння, не маючи при цьому прямого умислу спричинити потерплій ОСОБА_10 смерть, проте повинна була свідомо допускати настання таких противоправних наслідків, враховуючи механізм і локалізацію спричинених тілесних ушкоджень, умисно нанесла не менш ніж 6 ударів в область голови ОСОБА_10 , не менш ніж 44 удари в область тулубу ОСОБА_10 , не менш ніж 7 ударів в область верхніх кінцівок та не менш ніж 6 ударів в область нижніх кінцівок ОСОБА_10 . Таким чином ОСОБА_8 в результаті своїх умисних протиправних дій, спричинила потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 1145 від 10.07.2015 року та згідно додаткового висновку судово-медичного експерта № 1145 від 23.07.2015 року у вигляді: синця від обох навколо очних ділянок з переходом на щічні, нижні щелепи та передвушні ділянки праворуч та ліворуч; забитої рана на верхній губі праворуч та ліворуч на фоні яких 2 садна; садна в лобній області по середній лінії; садна на носу; забитої рани на слизовій оболонці нижньої губи; 22 синців на передній поверхні грудної клітини від ключичних ділянок до 12 ребер від білягрудинної до середньо-пахвової лінії праворуч та до задньопахвової лінії ліворуч, на животі праворуч та ліворуч від верхньої до нижньої третини місцями із внутрішньо шкірними крововиливами; 2 саден в правій надплечовій та ключичній ділянках; 7 синців на правій верхній кінцівці від плеча до кості на всіх поверхнях; множинних синців на лівій та правій верхніх кінцівках; 2 синців в проекції обох кульшових суглобів; 4 саден на передній поверхні лівого стегна, на передній поверхні обох колінних суглобів; 10 синів на спині від лопаток до поперекової ділянки праворуч та ліворуч; крововиливи в м`які покривні тканини голови по всій поверхні; крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочку на конвекситальній та базальній поверхнях; крововиливів у товщі сірої та білої мозкової речовини обох півкуль головного мозку; крововиливів у шлуночки головного мозку; крововиливів у м`які тканини шиї праворуч та ліворуч, на груді праворуч та ліворуч по множинним анатомічним лініям; повних косо поперечних переломів 5,6,7,8,9,10 ребер ліворуч по білягрудинній лінії та 10 по лопаточній лінії, 3,7,8,9,10 ребер праворуч по середньо-ключичній і лопаточній лініям без ушкодження пристінкової плеври; крововиливів у легені, від яких потерпіла ОСОБА_10 померла. Всі виявленні тілесні ушкодження в області верхніх та нижніх кінцівок за своїм характером відносяться до категорії легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін не менше 6 днів. Всі тілесні ушкодження в області голови та тулубу за своїм характером відносяться до категорії тяжкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та являються у причинному зв`язку з наступом смерті.

Дії обвинуваченої ОСОБА_8 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 ч.2 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Як показала обвинувачена ОСОБА_8 , винною себе визнала частково. При цьому показала, що таку кількість ударів нанести ОСОБА_10 не могла. Після допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показала, що з показаннями свідків згодна, зміст їх показань не оспорює. В подальшому показала, що ОСОБА_10 зайшла до неї, обвинуваченої, зранку, близько 15 години 30 хв. разом пішли додому ОСОБА_10 , потім близько 18 години лягли спати. Коли вона, обвинувачена, проснулася, побачила, що зникли гроші, тому підійшла до ОСОБА_10 та стала запитувати про гроші, остання відповідала грубо. Після цього стали сваритися, та вона, обвинувачена, стала наносити удари ОСОБА_10 в обличчя, розбила ніс до крові. Пішла з будинку ОСОБА_10 близько 21 години. Наступного дня розповідала про зазначені події ОСОБА_11 , а саме, що потерпіла вкрала гроші, а вона за це побила потерпілу. Пояснити велику кількість пошкоджень, які виявлені на трупі ОСОБА_10 , не може. Коли, вона, обвинувачена, уходила, то ОСОБА_10 знаходилася на полу в лежачому положенні. В зазначений день разом з ОСОБА_10 вживала спиртні напої. Вікно в хаті ОСОБА_10 було розбите тривалий час. Коли уходила, двері хати ОСОБА_10 на замок не зачиняла. Наносила удари потерпілій, щоб провчити останню. Потерпіла ударів їй, обвинуваченій, не наносила, лише відштовхувала. Раніш з потерпілою також билися. ОСОБА_12 знає, стосунки нормальні, остання дружила з ОСОБА_10 . Не бачила, щоб в день, про який дає показання, ще хтось бив ОСОБА_10 . Пошкоджень у ОСОБА_10 не бачила, остання на стан здоров`я не скаржилася. Після того, як пішла з дому ОСОБА_10 , в той дім більш не поверталася. Не мала підстав вважати, що ОСОБА_10 помре, не бачила, як остання померла. Чому вона, обвинувачена, розповідала ОСОБА_12 , що ОСОБА_10 помирає, пояснити не може. Уточнивши показання, зазначила, що вона, обвинувачена, тягала потерпілу за волосся. Не має будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_10 бив ще хтось, крім неї, обвинуваченої. Відповідати на питання як ставиться до побиття ОСОБА_10 , не бажає. Додатково показала, що не думала про те, що може настати смерть ОСОБА_10 , хоча мала можливість подумати, що побиття може потягнуті різні наслідки. Бажала провчити ОСОБА_10 , наскільки сильно пояснити не може.

Як показав свідок ОСОБА_11 , обвинувачену знає, стосунки нормальні. Очевидцем побиття ОСОБА_10 , не був. 18 червня 2015 року йому, свідку, подзвонила ОСОБА_12 та попросила прийти та подивитися «що натворила ОСОБА_8 », після чого прийшов на місце події, де в будинку, в якому проживала ОСОБА_10 , побачив труп останньої. Коли перебував на місці події, йому, свідку, подзвонила обвинувачена і він включив мобільний телефон таким чином, щоб розмову було чутно оточуючим. Під час розмови ОСОБА_8 розповіла, що побила ОСОБА_10 за борг в сумі 250 гр. та сказала: «Якщо виживе, то доб`ю». Йому, свідку, відомо, що між обвинуваченою та ОСОБА_10 раніше були сварки та бійки. Крім того, якось ОСОБА_10 йому розповідала, що їй погрожував громадянин на прізвище « ОСОБА_13 »

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що обвинувачену та ОСОБА_10 знає, стосунки були нормальні. 17 червня 2015 року, коли знаходилася на своїй дачі, близько 17 години до неї підійшла обвинувачена та сказала, що провчила ОСОБА_10 . Приблизно через 10 хвилин після цього, до неї, свідка, зайшла ОСОБА_12 , яка повідомила, що ОСОБА_8 , їй, ОСОБА_12 , розповіла що побила ОСОБА_10 та просила подивитися чи жива остання. Після цього, вона, свідок, зі своїм чоловіком ОСОБА_15 та зі ОСОБА_12 пішли до будинку, де проживає ОСОБА_10 . Там вона, свідок, залізла через хвіртку в будинок, та побачила в одній з кімнат ноги та кров, перелякалася та стала кричати. Далі доповнила, що була пойнятою, коли робітники міліції проводили огляд місця події. В домі, де знаходився труп ОСОБА_10 , був безлад. Раніше обвинувачена та ОСОБА_10 неодноразово сварилися. Далі уточнила, що зазначені події були 18 червня 2015 року, що не ОСОБА_12 зайшла до них, а вона з чоловіком зайшли до останньої.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_16 , обвинувачену та ОСОБА_10 знає, стосунки нормальні. 18 червня 2015 року йому, свідку, подзвонила ОСОБА_12 та повідомила, що ОСОБА_10 лежить в хаті побита. Він, свідок, прийшов до будинку, в якому проживала ОСОБА_10 , побачив на підлозі останню, викликав швидку медичну допомогу та міліцію. Далі разом з дільничним інспектором поїхав до ОСОБА_8 . Як знає з чуток, остання побила ОСОБА_10 за те, що ОСОБА_10 вкрала в неї гроші. Далі уточнив, що ОСОБА_10 побачив у спальні на полу, в будинку все було перевернуто, розкидано. Під час проведення огляду, понятим не був.

Як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , обвинувачену та ОСОБА_10 знає, стосунки нормальні. Очевидцем побиття ОСОБА_10 , не був. 18 червня 2015 року, коли знаходився в с. Кам`яне Поле зі своєю дружиною, до них зайшла обвинувачена та розповіла, що ОСОБА_10 вкрала в неї гроші. Потім прийшла ОСОБА_12 та повідомила, що в неї була ОСОБА_17 , яка розповіла, що побила ОСОБА_10 і з цього приводу хвилюється. Після цього, він, свідок, зі своєю дружиною ОСОБА_14 та зі ОСОБА_12 пішли до будинку де проживає ОСОБА_10 . Там дружина через вікно залізла в будинок, звідки стала кричати. Далі уточнив, що не ОСОБА_12 зайшла до них, а він з дружиною зайшли до останньої.

З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що знала як обвинувачену, так і ОСОБА_10 17 червня 2015 року увечері до неї, свідка, зайшла ОСОБА_8 , віддала борг та сказала: «Піди подивись, як твоя подруга помирає, я її вчора побила». Після цього, поряд проходили ОСОБА_15 та ОСОБА_14 і вона останнім розповіла про те, що розказала ОСОБА_8 , всі разом пішли до будинку, де мешкала ОСОБА_10 . Останню знайшли в дальній кімнаті, покликали сусідів, викликали швидку медичну допомогу, міліцію. Далі уточнила, що зазначені події були 18 червня 2015 року.

Експерт ОСОБА_18 у судовому засіданні показав, що по даній справі проводив судово-медичну експертизу трупа, підтверджує свої висновки. Вважає, що смерть ОСОБА_10 настала з 4 до 6 години 18 червня 2015 року. Переломи ребер, виявлені на трупі, могли виникнути від неодноразової дії тупих твердих предметів, виявлені тілесні ушкодження не могли виникнути від падіння з висоти власного росту.

Відповідно до протоколу (т.№2, а.с.11-28), 18 червня 2015 року в період з 19 год. 50 хв. до 22 год. 10 хв. було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 . При огляді металевих дверей будинку виявлено, що на металевому кріпленні на відстані 1,2м від землі висить ланцюжок, який скріплений навісним замком, при цьому замок знаходиться в замкнутому вигляді. На лудці дверей зовні виявлені чисельні дірки від (можливо) іншої частини крюка, який зачиняє навісний замок, даний крюк мається навісним на дужці замку. В кімнаті № 2 виявлений труп ОСОБА_10 , який знаходиться на підлозі серед купи різних предметів. В кімнатах будинку виявлені меблі, одяг, інші предмети, пляшки з-під алкогольних напоїв. З місця події вилучені 9 пляшок з-під горілки, сліди пальців рук, щепка, ганчірка, зрізи нігтів, мікрооб`єкти.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.36-41), смерть ОСОБА_10 настала від сполученої травми голови та тулуба, яка супроводжувалася множинними переломами кісток тулуба ускладнилася розвитком шоку. На трупі ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця від обох навколо очних ділянок з переходом на щічні, нижні щелепи та передвушні ділянки праворуч та ліворуч; забитої рана на верхній губі праворуч та ліворуч на фоні яких 2 садна; садна в лобній області по середній лінії; садна на носу; забитої рани на слизовій оболонці нижньої губи; 22 синців на передній поверхні грудної клітини від ключичних ділянок до 12 ребер від білягрудинної до середньо-пахвової лінії праворуч та до задньопахвової лінії ліворуч, на животі праворуч та ліворуч від верхньої до нижньої третини місцями із внутрішньо шкірними крововиливами; 2 саден в правій надплечовій та ключичній ділянках; 7 синців на правій верхній кінцівці від плеча до кості на всіх поверхнях; множинних синців на лівій та правій верхніх кінцівках; 2 синців в проекції обох кульшових суглобів; 4 саден на передній поверхні лівого стегна, на передній поверхні обох колінних суглобів; 10 синців на спині від лопаток до поперекової ділянки праворуч та ліворуч; крововиливи в м`які покривні тканини голови по всій поверхні; крововиливів під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку та мозочку на конвекситальній та базальній поверхнях; крововиливів у товщі сірої та білої мозкової речовини обох півкуль головного мозку; крововиливів у шлуночки головного мозку; крововиливів у м`які тканини шиї праворуч та ліворуч, на груді праворуч та ліворуч по множинним анатомічним лініям; повних косопоперечних переломів 5,6,7,8,9,10 ребер ліворуч по білягрудинній лінії та 10 по лопаточній лінії, 3,7,8,9,10 ребер праворуч по середньо-ключичній і лопаточній лініям без ушкодження пристінкової плеври; крововиливів у легені. Вказані тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті у проміжок час у який становить від десятків хвилин до годин. Тілесні ушкодження у вигляді саден, синців та забійної рани на слизовій оболонці губи виникли від тупих твердих предметів, якими могли бути рука нападника, взута нога, або інші предмети, володіючи аналогічними властивостями. Тілесне ушкодження у вигляді забитої рани верхньої губи праворуч виникло від дії твердого предмету з ударною частиною лінійним ребром. Всі тілесні ушкодження в області верхніх та нижніх кінцівок за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін не менше 6 днів. Всі тілесні ушкодження в області голови та тулубу за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та знаходяться у причинному зв`язку з наступом смерті. В крові трупу виявлений етиловий спирт у концентрації 2,59 промілле, що у живих осіб відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.149-152), смерть ОСОБА_10 могла настати за 14-16 годин на місці виявлення трупу. Тілесні ушкодження, характерні для волочіння, не виявлені. В момент спричинення тілесних ушкоджень, положення потерпілої ОСОБА_10 могло бути у вертикальному, горизонтальному або проміжних положеннях, потерпіла була звернута передньою, бічними та задньою поверхнею тіла в бік травмуючої сили. Продемонстрований під час слідчого експерименту ОСОБА_8 механізм завдання тілесних ушкоджень потерпілій, відповідає анатомічній локалізації та характеру тілесних ушкоджень, виявлених на трупі потерпілої ОСОБА_10 .

Інші докази, наявні в матеріалах справи, суд, відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового засідання визнав досліджувати недоцільним.

Як встановлено ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих в порядку ст. 225 цього Кодексу, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Стаття 225 КПК України передбачає виняткові випадки допиту в судовому засіданні свідка та потерпілого під час досудового розслідування.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати вирок висновком додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с. 149-152), в частині надання оцінки свідченням обвинуваченої під час проведеного слідчого експерименту. При цьому, суд виходить з того, що зазначений висновок за своєю суттю є оцінкою експертом з точки зору судової медицини показань ОСОБА_8 . На переконання суду, суд не вправі посилатися на цей висновок в частині відповідності вказаного обвинуваченою механізму завдання тілесних ушкоджень, а тому відкидає його в цій частині при наданні оцінці доказам по справі.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої, показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , показання експерта ОСОБА_18 , протокол огляду, висновки експерта(т.№ 2, а.с.36-41), що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.149-152) в частині, що не стосується надання оцінки свідченням обвинуваченої під час проведеного слідчого експерименту, вважає цей висновок допустимим доказом.
Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченої, вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме причетності обвинуваченої до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_11 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких був виявлений труп, ставлення обвинуваченої до побиття ОСОБА_10 , взаємовідносин обвинуваченої та ОСОБА_10 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_14 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких був виявлений труп, повідомлення обвинуваченої стороннім особам про причетність до побиття ОСОБА_10 , взаємовідносин обвинуваченої та ОСОБА_10 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_16 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких був виявлений труп. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_15 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких був виявлений труп, повідомлення обвинуваченої стороннім особам про причетність до побиття ОСОБА_10 , взаємовідносин обвинуваченої та ОСОБА_10 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання свідка ОСОБА_12 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких обвинувачена повідомляла про причетність до побиття ОСОБА_10 та обставин, при яких був виявлений труп. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання експерта ОСОБА_18 , вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме часу настання смерті ОСОБА_10 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні протокол огляду, вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме часу виявлений трупу, місця, де був виявлений труп, обстановки на місці події. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.36-41), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме причин смерті ОСОБА_10 , наявності на трупі тілесних ушкоджень, тяжкості цих ушкоджень, механізму їх завдання Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок додаткової судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.149-152), вважає, що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме причин та час настання смерті ОСОБА_10 , наявності на трупі тілесних ушкоджень, тяжкості цих ушкоджень, механізму їх завдання Тому цей доказ є належним.

При наданні оцінки з точки зору достовірності визнаним судом допустимим та належним доказам, суд керується вимогами ст. 17 ч.4 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до наступних висновків.

Показання свідка ОСОБА_11 стосовно того, що обвинувачена повідомляла про причетність до побиття ОСОБА_10 та про її ставлення до цього, суд знаходить достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавав неправдиві показання, ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 .

Показання свідка ОСОБА_14 стосовно того, що обвинувачена повідомляла про причетність до побиття ОСОБА_10 стосовно того, де був виявлений труп, суд знаходить достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавала неправдиві показання, ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 .

Показання свідка ОСОБА_15 стосовно того, що обвинувачена повідомляла про причетність до побиття ОСОБА_10 стосовно того, де був виявлений труп, суд знаходить достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавав неправдиві показання, ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 .

Показання свідка ОСОБА_12 стосовно того, що саме обвинувачена повідомляла про причетність до побиття ОСОБА_10 , стосовно того, де був виявлений труп, суд знаходить достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавала неправдиві показання, ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Показання свідка ОСОБА_16 стосовно того, де був виявлений труп, суд знаходить достовірними, так як в судовому засіданні не встановлено обставин, з яких би свідок надавав неправдиві показання, ці показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 .

Протокол огляду суд вважає достовірним доказом.

Висновок експерта (т.№2, а.с.36-41), суд знаходить науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Висновок експерта (т.№2, а.с.149-152), в частині висновків про психічний стан обвинуваченої є науково обґрунтованим, повним та несуперечливим, а тому достовірним.

Показання експерта ОСОБА_18 суд знаходить достовірними.

Суд вважає достовірними показання обвинуваченої про те, що вона 17 червня 2015 року, перебуваючи в нетверезому стані, підозрюючи, що ОСОБА_10 вкрала в неї гроші, стала наносити потерпілій удари.

Показання обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона не могла спричинити зазначену кількість тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , спростовуються визнаними судом достовірними доказами. Так, відповідно до висновків судово-медичного експерта, ОСОБА_10 було завдано значна кількість ударів, спричинені переломи 9 ребер. З показань свідка ОСОБА_12 , з яким погодилася обвинувачена та які узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вбачається, що обвинувачена вважала, що від завданих нею ударів ОСОБА_10 , можуть настати негативні наслідки для життя останньої, а з показань свідка ОСОБА_11 , з якими обвинувачена також погодилася, вбачається, що обвинувачена висловлювала думку, що ОСОБА_10 може померти, а якщо не помре, то доб`є останню. Таким чином, на переконання суду, сукупністю вказаних доказів встановлено, що обвинувачена знала, що завдала таку значну кількість ударів, які могли спричинити тяжкі тілесні ушкодження і можуть потягнути негативні наслідки для життя ОСОБА_10 . Показання обвинуваченої, в яких вона заперечує кількість завданих нею тілесних ушкоджень, суд вважає надуманими з метою пом`якшити відповідальність за вчинене, тому вважає показання в цій частині не достовірними та відкидає їх.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінальної справи і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних і визнаних судом належними, допустимими та достовірними, доказів з точки зору достатності, узгодженості між собою та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. 17 ч.4, ст. 94 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що визнаними судом допустимими, належними та достовірними доказами, які судом приймаються, встановлено, що обвинувачена 17 червня 2015 року завдала потерпілій ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, які потягли смерть ОСОБА_10 . При цьому суд вважає, що обвинувачена наносячи значну кількість ударів потерпілій, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала можливість завдання цими діями тяжких тілесних ушкоджень потерпілій і бажала настання цих ушкоджень. При цьому обвинувачена, не думаючи про те, чи настане смерть ОСОБА_10 , не передбачала внаслідок цього можливості настання такого наслідку її дій як смерть ОСОБА_10 , хоча повинна була і могла передбачити настання смерті потерпілої.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає за можливе визнати щире каяття, так як обвинувачена не заперечує причетність до побиття ОСОБА_10 та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченої, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, керуючись вимогами ст. 65 КК України, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, є пенсіонеркою, не заміжня, за місцем реєстрації характеризується негативно, та з урахуванням усіх зазначених обставин а також віку обвинуваченої, вважає, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, є позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченої належить стягнути на користь держави витрати понесені на залучення експертів.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: ганчірку, фрагменти дерев`яної палиці, мікрооб`єкти з долонь рук трупу ОСОБА_10 , зрізи нігтьових пластин, футболку, бриджі, жіночі капці знищити; відбитки пальців на 5 липких стрічках залишити на зберіганні у справі.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_20 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України.

ОСОБА_21 призначити покарання за ст. 121 ч.2 КК України у вигляді СЕМИ (7) років ШЕСТИ (6) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання обчислювати з 18 червня 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Після вступу вироку до законної сили речові докази по справі: ганчірку, фрагменти дерев`яної палиці, мікрооб`єкти з долонь рук трупу ОСОБА_10 , зрізи нігтьових пластин, футболку, бриджі, жіночі капці знищити; відбитки пальців на 5 липких стрічках залишити на зберіганні у справі.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у сумі 491 грн. 04 коп. понесені на залучення експертів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишити без змін тримання під вартою.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч.6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1