АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1904/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 березня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 41, з забороною розпоряджатись чи відчужувати вищевказане майно.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши те, що вказане нерухоме майно, відповідно до листа від 01.12.2012 Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», належить ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» та останнє набуте кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також врахувавши розумність та співмірність обмеження права власності ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» з метою забезпечення його можливого застосування, прийшов до висновку про наявність, передбачених ч. 3 ст.170 КПК Українипідстав для арешту вказаного у клопотанні слідчого нерухомого майна.
В апеляційній скарзі ліквідатор ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» набуло право приватної власності на нерухоме майно, на яке накладено арешт, в порядку та на підставах, передбачених законодавством, а саме на підставі договорів купівлі-продажу, які не визнані судом недійсними, а отже висновки слідчого судді про те, що вказане майно набуте злочинним шляхом, апелянт вважає необґрунтованими.

Також апелянт вказує про те, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_7 , а 28 травня 2014 року на офіційному сайті Вищого господарського суду України було розміщене повідомлення № 4177 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, апелянт посилаючи на ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначає, що майно банкрута, яке є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Крім того, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував наслідки арешту майна для інших осіб, оскільки факт накладення арешту на майно банкрута, яке перебуває в іпотеці ПАТ «Родовід Банк» унеможливлює здійснення реалізації заставного майна в порядку та на підставах передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і прямо порушує права заставного кредитора - ПАТ «Родовід Банк». Додатково апелянт звертає увагу, що проведення ліквідаційної процедури обмежено певними процесуальними строками, а накладення арешту на майно банкрута фактично паралізує діяльність ліквідатора, що спричинить порушення строків ліквідаційної процедури та, як наслідок, грубо порушує права кредиторів банкрута.
Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.03.2016 р. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без його повідомлення, а копію рішення слідчого судді було отримано представником ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» лише 27 травня 2016 року

В судове засідання прокурор не з`явився, однак через канцелярію суду апеляційної інстанції до початку розгляду апеляційної скарги по суті, подав клопотання, в якому просив провести розгляд вище вказаної апеляційної скарги без участі прокурора, що дає апеляційному суду підстави розглядати справу у відсутність прокурора, про що не заперечував і представник ТОВ «Індастріал Білдінг Компані».
Заслухавши доповідь судді, доводи представника ТОВ «Індастріал Білдінг Компані», який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 28.03.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ Національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.11.2012 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000054 встановлено, що 14.01.2010 р. ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з посадовими особами АТ «Родовід Банк» та ТОВ «Індастріал Білдінг Компані», яке має ознаки фіктивності, організував розтрату коштів державного банку на загальну суму 212500000 грн. шляхом укладання кредитного договору № 22.1/01-КЛТ-10 між АТ «Родовід Банк» і ТОВ «Індастріал Білдінг Компані». Після чого, в період 2010-2011 років ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, організував вчинення посадовими особами АТ «Родовід Банк» та ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, проводячи фінансові операцій з вищевказаними коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також інші дії, спрямовані на приховання незаконного походження вказаних коштів.

Також, органом досудового розслідування встановлено, що вказані об`єкти нерухомості є засобами вчинення кримінального правопорушення та були набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

28.03.2016 р. старший слідчий в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини та дані, з яких вбачається, що вказане у клопотанні майно є засобом вчинення кримінального правопорушення та було набуте в результаті вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а тому є необхідність в накладенні арешту на це нерухоме майно.
28.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту на об`єкти нерухомості було задоволено, оскільки клопотання слідчого відповідає вимогам кримінального процесуального закону та містить для цього достатньо правових підстав.
З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було вислухано доводи прокурора, були досліджені матеріали додані до клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, наклав арешт на об`єкти нерухомості, які є засобом вчинення кримінального правопорушення та було набуте в результаті вчинення зазначеного кримінального правопорушення, тобто воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» з потребами кримінального провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про те, що вказане майно набуте злочинним шляхом, колегія суддів вважає безпідставними.
Посилання апелянта на ті обставини, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_7 не може прийматися до уваги, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя, в порушення вимог ст.. 173, не врахував наслідки арешту для інших осіб, зокрема те, що факт накладення арешту на майно банкрута, яке перебуває в іпотеці ПАТ «Родовід Банк» унеможливлює здійснення реалізації заставного майна в порядку та на підставах передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і прямо порушує права заставного кредитора - ПАТ «Родовід Банк», а також фактично паралізує діяльність ліквідатора, що спричинить порушення строків ліквідаційної процедури та, як наслідок, грубо порушить права кредиторів банкрута, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які б переважали інтереси держави, колегією суддів не встановлено та апелянтом не доведено.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомості, перелік яких вказано в клопотанні слідчого, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі ліквідатора ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити ліквідатору ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна залишити без змін. а апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ «Індастріал Білдінг Компані» ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4