Справа № 140/2449/15-к
Провадження №11-кп/772/493/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянула 16 червня 2016 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000510 за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше не судимого;

засуджено за ч.4 ст.296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

За ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання із речовими доказами та цивільним позовом.

За участю прокурора: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :
До початку апеляційного розгляду представник потерпілого ОСОБА_8 та сам потерпілий ОСОБА_9 подали клопотання про відкликання своєї апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинуваченого зі змінами ставиться питання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення по кримінальному провадженні приватного обвинувачення, а вирок Немирівського районного суду в частині призначеного покарання за ч.4 ст.296 КК України змінити призначивши покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст.75 КК України із випробувальним терміном 2 роки.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі зі змінами також просив закрити кримінальне провадження за ч.1 ст.122 КК України, а в частині покарання за ч.4 ст.296 КК України залишити вирок місцевого суду без змін.
Згідно вироку, ОСОБА_6 був засуджений за те, що19.07.2015 року близько першої години ночі у приміщенні диско-бару в центрі с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області при виході в дверях випадково зіштовхнулися ОСОБА_6 і ОСОБА_9 . Між ними виникла сварка під час якої кожний з них висловлював образливі слова один одному і розійшлися.
Близько четвертої години ночі 19.07.2015 року, знаючи де проживає ОСОБА_9 , ОСОБА_6 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , маючи намір на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань, з метою застосування насильства до потерпілого, маючи нікчемний привід, ігноруючи існуючі загальноприйняті правила поведінки та моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та заздалегідь заготовленим предметом дерев`яним поліном, дочекавшись повернення ОСОБА_9 додому, умисно наніс один удар ОСОБА_9 по голові ззаду дерев`яним поліном, а потім ще численні удари кулаками рук по голові, обличчю внаслідок чого спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, субдуральної гематоми, забій м`яких тканин голови, обличчя, шиї, садин в ділянці лівого ліктьового суглобу згідно висновку судово-медичної експертизи №110 від 15.09.2015 року що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Крім, цього, 19.07.2015 року близько четвертої години ночі ОСОБА_6 , маючи намір на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, прийшов до будинку АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_9 та дочекавшись останнього, заздалегідь заготовленим предметом дерев`яним поліном, умисно наніс один удар ОСОБА_9 по голові ззаду, а потім кулаками рук численні удари по голові, обличчю внаслідок чого заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, субдуральної гематоми, забою м`яких тканин голови, обличчя, шиї, садни в ділянці лівого ліктьового суглобу які згідно висновку судово-медичної експертизи №110 від 15.09.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримання доводів поданої апеляції зі змінами; прокурора, який підтримав зміни до його апеляційної скарги; виступи їх всіх в судових дебатах в підтримання висловлених позицій та останнє слово ОСОБА_6 стосовно залишення його на волі; дослідивши доводи поданих апеляційних скарг зі змінами та додатково поданих матеріалів, в тому числі і заяву потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження суд вважає, що апеляція обвинуваченого підлягає до задоволення, апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню, а вирок суду в частині визначеного ОСОБА_6 покарання зміні із наступних підстав.

Потерпілий ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_8 на апеляційний розгляд не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату і час його проведення та просили проводити розгляд у їх відсутність, що не перешкодило апеляційному розгляду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається із п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне правопорушення, що кваліфіковане за ч.1 ст.122 КК України відноситься до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи, що потерпілий і його представник відмовилися від обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України тому кримінальне провадження за даним злочином необхідно закрити.

Мета покарання передбачає не лише покарати винного, а і виправити засуджених і запобігти вчиненню нових злочинів, а тому колегія суддів визнала за можливе призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням норм ст.75 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Як видно із наданих довідок, ОСОБА_6 здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_11 1926 року народження, яка потребує постійної сторонньої допомоги, а мати обвинуваченого померла, характеризується він за місцем проживання позитивно.

Також до апеляційного суду надійшло прохання від жителів села Ковалівка Немирівського району, прийнятого на сесії Ковалівської сільської ради, про зміну покарання ОСОБА_6 з реального позбавлення волі на умовне покарання.

Крім того, потерпілий та його законний представник, користуючись своїм правом передбаченим п.5 ч.3 ст.56 КПК України, надіслали клопотання про призначення обвинуваченому за ч.1 ст.122 КК України умовного покарання, без позбавлення волі, враховуючи, що він добровільно і повністю ще до винесеного вироку відшкодував ОСОБА_9 заподіяну шкоду, чим намагався залагодити свою провину, що свідчить про зменшення ступеню суспільної небезпечності обвинуваченого.

Дані про особу винного, його поведінка після вчинення злочину засвідчують про випадковість скоєного, а не систематичність такої поведінки обвинуваченого.

Більш того, перебування ОСОБА_6 на волі дасть можливість продовжувати доглядати за своєю бабусею, необхідність в чому підтвердили жителі його села.

За таких обставин суд дійшов висновку, що він не є особою суспільно небезпечною, до якої неможливо застосувати умовне покарання.

А тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого слід визнати обґрунтованими.

На переконання суддів таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження скоєння нових злочинів як ним самим так і іншими особами.

Невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є явно несправедливим через суворість та є підставою для зміни вироку суду.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого закрити в звязку із їх відмовою від апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити.
Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_6 в частині засудження його за ч.1 ст.122 КК України скасувати.
Кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.
Оскаржуваний вирок суду відносно ОСОБА_6 в частині засудження за ч.4 ст.296 КК України в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.4 ст.296 КК України до призначеного місцевим судом покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Виключити із резолютивної частини вироку застосування вимог ч.1 ст.70 КК України.
В решті вирок суду відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: