Номер провадження 11-кп/775/335/2016

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток, Приморського краю, РФ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який не працює, раніше судимого 1) 14.07.2015р. Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплачено 23.10.2015р., зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два років,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Зазначений вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р., оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим ОСОБА_5 , який прохає змінити вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р. та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки із застосуванням ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 :

-зазначає, що він не заперечує проти фактичних обставин справи та кваліфікації вчиненого ним кримінального правопорушення, однак вважає, що йому призначено сувору міру покарання у виді реального строку відбування покарання;

-вказує, що під час проведення огляду його місця проживання, він визнав свою провину, активно сприяв розкриттю злочину та щиро покаявся у вчиненому;

-вважає, що ступінь небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, є невеликою, оскільки ніякої шкоди суспільству, окрім свого здоров`я, він не створив;

-зазначає, що суд першої інстанції помилково визнав, як обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, оскільки ця обставина є кваліфікуючою для ст. 309 ч.2 КК України, тому не може бути врахована як обставина, яка обтяжує покарання;

-вказує, що проживає із матір`ю, яка перенесла інсульт, тому усі обов`язки по утриманню домоволодіння та доглядом за домогосподарством несе він.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прохали її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , який прохав відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 за таких підстав.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 визнаний винуватим у тому, що він у середині вересня 2015р., більш точну дату в ході судового слідства не встановлено, знаходячись на території що приблизно на відстані 100 м від ставку, розташованого на в`їзді до с. Карпівка Слов`янського р-ну, Донецької області та приблизно в 150-ти метрах від буд. АДРЕСА_1 побачив кущі дикорослих конопель.У ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на повторне, незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, для особистого вживання, без мети збуту.

В цей же день та час, знаходячись на території, що приблизно на відстані 100 м від ставку, розташованого на в`їзді до с. Карпівка Слов`янського р-ну, Донецької області та приблизно в 150-ти метрах від буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, усвідомлюючи характер своїх дій, з метою особистого вживання, без мети збуту, зірвав листя з однієї гілки одного куща дикорослої коноплі, тим самим незаконно, повторно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 8,93г. (в перерахунку на суху речовину становить 7,77г.), для особистого вживання без мети збуту.

Після цього, обвинувачений помістив зірвані листя з однієї гілки одного куща дикорослої коноплі в праву кишеню вдягнених на ньому штанів, та зберігаючи їх при собі, попрямував до місця свого мешкання по АДРЕСА_1 , чим скоїв умисне, повторне, незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, вагою 8,93г. (в перерахунку на суху речовину - 7,77г.), для особистого вживання без мети збуту.

Прийшовши за місцем свого мешкання, ОСОБА_5 , в сараї, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_1 , розложив незаконно придбані листя дикорослої коноплі, просушив та подрібнив руками, чим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 8,93г. (в перерахунку на суху речовину 7,77г.), для особистого вживання без мети збуту.

Виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 8,93г. (в перерахунку на суху речовину 7,77г.) обвинувачений помістив в паперовий згорток та заховав у сараї за місцем мешкання та продовжував зберігати для особистого вживання без мети збуту.

23 листопада 2015р., в ході огляду сараю, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено паперовий згорток, в середині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою 8,93г. (в перерахунку на суху речовину 7,77г.), який ОСОБА_5 повторно, незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Як видно з апеляційної скарги, фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 309 ч.2 не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо призначеного на думку обвинуваченого ОСОБА_5 йому надто суворого покарання, то вони з цього приводу є обґрунтованими.

Так, як видно з вироку обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне, середньої тяжкості кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення.

Але судом першої інстанції хоч і було призначено покарання в межах ст. 309 ч.2 Особливої частини КК України у відповідності до положень Загальної частини КК України, проте не були в достатній мірі враховані ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а саме характер вчиненого ним діяння у конкретному випадку.

Так, судом першої інстанції не було враховано відсутність тяжких наслідків вчиненого діяння, спосіб вчинення кримінального правопорушення, кількість вилученого наркотичного засобу, мотивацію злочину.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 реальної міри покарання в повній мірі не була врахована особа обвинуваченого, а саме його позитивна характеристика, той факт, що хоч він і є раніше судимою особою, проте покарання у виді позбавлення волі до нього не застосовувалось.

Крім того, судом першої інстанції в порушення вимог ст. 67 ч.4 КК України помилково при призначенні покарання враховано як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , рецидив злочину, оскільки вона передбачена санкцією ч.2 ст. 309 КК України, як кваліфікуюча обставина, тому колегія суддів вважає необхідним виключити її з мотивувальної частини вироку.

З огляду зазначеного вище, колегія суддів приходить до висновку про зміну вироку в частині призначеного ОСОБА_5 покарання в бік його пом`якшення та вважає, можливим призначити йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України.

При цьому колегія суддів, враховує наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, наявність у нього хворої матері, що підтверджується відповідним медичним документом, який було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 й попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р., задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р., яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, змінити.

Із мотивувальної частини вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р., виключити обтяжуючу покарання обставину - рецидив злочину.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ст. 309 ч.2 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України до обмеження волі строком два роки.

В іншій частині вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2015р., залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді