Справа № 360/698/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1421/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 24.11.2016

УХВАЛА
Іменем України

24 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року, якою подання начальника Бородянського районного відділу кримінально виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області задоволено та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Немішаєве Бородянського району Київської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
та направлено його для відбування покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2015 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
Відповідно до ст.76 КК України на засудженого були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
До Бородянського районного суду Київської області надійшло подання начальника Бородянського районного відділу КВІ управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що він порушив покладені на нього судом обов`язки, зокрема, допустив чотири неявки для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію без поважних причин.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року вказане клопотання задоволено та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2015 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово викликався до Бородянського районного відділу КВІ Київської області, але за викликами не з`являвся. Після застосування приводу, 18 грудня 2015 року ОСОБА_7 було ознайомлено з обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками ухилення від виконання обов`язків, про що в нього відібрана розписка. ОСОБА_7 були визначені дні явки для реєстрації, про що також було оголошено засудженому під розписку. 05 січня 2016 року ОСОБА_7 не з`явився в інспекцію для реєстрації. 21 січня 2016 року і 02 березня 2016 року Бородянським районним відділом КВІ до Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області були направлені подання на привід засудженого, але подання залишились не виконаними. 02 лютого 2016 року, 01 березня 2016 року, 05 квітня 2016 року засуджений також не з`являвся в Бородянський районний відділ КВІ для реєстрації без поважних причин. Крім того, ОСОБА_7 веде антигромадський спосіб життя, зустрічей з працівниками поліції уникає, а 15 січня 2016 року на ОСОБА_7 було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.178 КУпАП у виді попередження.
Не погоджуючись із рішенням суду, захисник засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити начальнику Бородянського РВ КВІ у задоволенні подання стосовно ОСОБА_7 ; звільнити останнього від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком згідно вироку Києво - Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2015.
На думку захисника, ухвала суду першої інстанції винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, виходячи з наступного. Так, в порушення ч. 2 ст. 412 КПК України, судове провадження здійснено за відсутністю захисника. 01.03.2016 було укладено договір з матір`ю ОСОБА_7 з ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_8 мав представляти інтереси засудженого в усіх судах, однак про розгляд подання начальника Бородянського РВ КВІ його не повідомили.
Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_7 в суді першої інстанції не було роз`яснено право на захист, посилається на положення п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України та ставить під сумнів дієздатність засудженого.
Захисник вказує на неповноту судового розгляду, оскільки судом не з`ясовано чи було ОСОБА_7 отримано виклик до Бородянського РВ КВІ та чи були такі виклики отримані своєчасно, судом не надана оцінка таким викликам, докази направлення яких відсутні, а засудженого не було допитано по причині неприбуття по кожній неявці. Суд не з`ясував у представника Бородянського РВ КВІ, чи застосовувалося до засудженого застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням, як це передбачено ст. 166 КВК України, та які заходи були вжиті інспекцією для його розшуку. Захисник зазначає, що в справі відсутні будь-які докази направлення засудженому повісток, повідомлень за адресою, де він проживає все життя.
На думку сторони захисту, судом першої інстанції не з`ясовано чи мав ОСОБА_7 реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, тобто, з`являтись кожний вівторок місяця до КВІ, у зв`язку із чим просить дослідити дані обставини повторно. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_7 притягувався до адміністративної відповідальності. Також, засуджений стверджує, що права та обов`язки перед поставленням на облік йому не роз`яснювалися, а підпис в поясненнях від його імені зроблений не ним.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням кримінальний закон пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки .
Згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Виходячи з цих положень закону, роз`яснень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі невиконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
У даній справі колегіє суддів встановлено, що ОСОБА_7 , засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2015 року за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. При цьому, відповідно до листка реєстрації, засуджений ОСОБА_7 05 січня 2016 року, 02 лютого 2016 року, 01 березня 2016 року, 05 квітня 2016 року не з`явився на реєстрації без поважних причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. (а.с.21). Крім того, згідно матеріалів провадження, представниками інспекції неодноразово проводились розшукові роботи для здійснення приводу засудженого.
В суді першої інстанції ОСОБА_7 не зміг пояснити поважність причини неявки його на реєстрації протягом тривалого часу. Не встановлені такі обставини і судом апеляційної інстанції. Пояснювальна записка ОСОБА_10 , надана захисником під час судового засідання про те, що ОСОБА_7 проходив стажування на АЗС в період з 04.01.2016 по 06.01.2016 не пояснює причини неодноразової неявки в інші дні для реєстрації, встановлені кримінально-виконавчою інспекцією.
На переконання колегії суддів, така поведінка ОСОБА_7 , яка виразилася в ігноруванні покладених на нього вироком суду обов`язків, свідчить про небажання стати на шлях виправлення.
Твердження захисника, що суд не з`ясував, чи мав засуджений реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що будь-яких переконливих даних, які б свідчили про протилежне, стороною захисту не наведено.
Доводи апеляційної скарги захисника про імовірну недієздатність засудженого, колегія суддів вважає надуманими, оскільки стороною захисту не надано жодних підтверджень вказаного припущення, а протиправна поведінка ОСОБА_7 не може вважатися доказом його недієздатності.
Доводи захисника про порушення судом першої інстанції права на захист є неґрунтовними, оскільки засудженому вручалась пам`ятка про права та обов`язки в суді першої інстанції та додатково роз`яснювались його права, однак клопотань про залучення захисника чи виклик вже існуючого захисника ОСОБА_7 не заявлялось, а в матеріалах провадження на час розгляду справи в суді першої інстанції були відсутні вказівки на існування договору про надання правової допомоги між матір`ю засудженого та захисником ОСОБА_8 .
За таких обставин, порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну ухвали, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну, обґрунтовану та вмотивовану.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 квітня 2016 року про задоволення подання начальника Бородянського районного відділу кримінально виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області та скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Головуючий:

Судді: