Справа № 182/4363/16-к
Провадження № 1-кп/0182/503/2016
У Х В А Л А
Іменем України
28.11.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі, в режимі відеоконференції кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235, №00001417, №00001895 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона,
українця, Гр. України, не одруженого, має доньку 2016 року народження, не працюючого,
місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою,
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні, правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 191 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшли кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235, №00001417, №00001895 стосовно ОСОБА_3 . Згідно обвинувальних актів ОСОБА_3 , будучи з 15.11.2011 року приватним підприємцем, перебуваючи за місцем розташування свого офісу за адресою: АДРЕСА_3 таза місцем проживання декого з потерпілих, маючи намір на привласнення та розтрату чужого майна, укладав в потерпілими договори про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, та отримавши передплату, умисно, з корисливих мотивів, привласнював грошові кошти, ввірені йому потерпілими, які надалі розтратив на особисті потреби. Вказані дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 1 ст.191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено особі та за ч.3 ст. 191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, вчинене повторно. Стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого скінчився.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність. Цивільні позови потерпілими не заявлені, оскільки в матеріалах кримінального провадження є розписки надані кожним з них про відшкодування обвинуваченим завданої їм шкоди і про те, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого потерпілі не мають. Інших клопотань ними не заявлено.
Потерпілий ОСОБА_14 , зі слів близьких родичів, помер. Та оскільки матеріалу шкоду йому було відшкодовано, клопотань про заміну потерпілого не надійшло.
В судовому засіданні прокурор просив призначити вказані кримінальні провадження до судового розгляду та викликати в судове засідання сторони кримінального провадження і свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування. При цьому прокурор не заявляв клопотання щодо обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 будь-якого запобіжного заходу.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також вважали за можливе призначити кримінальне провадження до відкритого судового розгляду. При цьому не заперечували того, що обвинувачений відшкодував завдану матеріальну шкоду.
Захисник ОСОБА_8 і обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти призначення зазначених кримінальних проваджень до судового розгляду, посилаючись на те, що обставини викладені в обвинувальних актах не відповідають тим, які викладені в повідомленні про підозру оголошену ОСОБА_3 , що порушує його процесуальні права. Крім того, захисник та обвинувачений вважають, що висунуте обвинувачення не є конкретизованим, оскільки в матеріалах кримінального провадження взагалі немає відомостей про те, що отримані від потерпілих гроші ОСОБА_3 розтратив на власні потреби, а не на виконання взятих за договором зобов`язань.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором і має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Згідно матеріалів кримінального провадження, кваліфікуючі ознаки вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, викладені у повідомленні про зміну підозри ( а.п.58 т.2) в обвинувальному акті ( а.п.71-72т.4) не містять ознак привласнення чужого майна, а в обвинувальному акті ( а.п.1-2 т.6) в супереч обставинам, викладеним у повідомленні про підозру зазначено, що ОСОБА_3 привласнив та розтратив майно, яке було ввірене йому, повторно. За таких обставин очевидно, що допущено суттєве порушення прав обвинуваченого, оскільки він не мав можливості вчасно надати доказів того, що ввірені грошові кошти не витратив на власні потреби. А наданий час суд позбавлений можливості перевірити ці обставини самостійно як зазначено в ухвалі колегії судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року.
Викладені обставини позбавляють суд можливості призначити провадження до судового розгляду та розглянути його по суті. Тому клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню
Керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235, №00001417, №00001895 стосовно ОСОБА_3 , за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України повернути прокурору.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Строк дії заходів забезпечення провадження минув.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1