Справа № 161/9362/16-к
Провадження № 1-кс/161/3215/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
м. Луцьк 01 серпня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Словатичі Ківерцівського району Волинської області та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця ВЧПП НОМЕР_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Клопотання мотивує тим, що в січні 2015 року Ківерцівським РВК Волинської області ОСОБА_5 було призвано під час мобілізації на військову службу до Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 15.03.2015 року №16, старшого солдата ОСОБА_5 було зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника майстерні ремонтної майстерні стрілецької зброї ремонтного взводу ремонтної роти ракетно артилерійського озброєння.

Проходячи військову службу на вказаній посаді старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний бездоганно та неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби, та наведеним вище вимогам Статутів ЗСУ, в період проходження військової служби вчинив нез`явлення вчасно на службу з відпустки без поважних причин до військової частини, в умовах особливого періоду за наступних обставин:

15.06.2015 старший солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно з відпустки на службу без поважних причин до розташування табірного збору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , на той час дислокованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, в період з 15.06.2016 року по теперішній час старший солдат ОСОБА_5 діючи всупереч вище наведеним вимогам законодавства, не з`явився з відпустки вчасно на службу без дозволу командира та у вказаний період часу до виконання службових обов`язків за посадою не приступав.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем на посаді начальника майстерні ремонтної майстерні стрілецької зброї ремонтного взводу ракетно артилерійського озброєння, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам служби та вимогам ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 15.06.2015 року по теперішній час вчасно не з`явився на службу з відпустки до військової частини, в умовах особливого періоду, на той час дислоковану за адресою: АДРЕСА_3 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

29.12.2015 військовою прокуратурою Луцького гарнізону старшому солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та за місцем проживання ОСОБА_5 направлено повідомлення про підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.407 КК України та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

06.07.2016 військовою прокуратурою Луцького гарнізону з метою встановлення місця перебування ОСОБА_5 та повідомлення останнього під розпис про необхідність прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону було надано доручення на Ківерцівський відділ поліції ГУНП у Волинській області. Із виконаних матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 за викликами до слідчого не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Таким чином, у досудового слідства є достатні підстави вважати, що наявні ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому слідчий звернувся з даним клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів, підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечив, захисник клопотання прокурора заперечила, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані доказів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України», заява № 40107/02, зазначено, що порушення п. 3 ст. 5 Конвенції було констатовано з огляду на те, що рішення судів про продовження строку тримання заявника під вартою не містили належних підстав для такого тримання та що національні органи влади не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України стверджується, зокрема, повідомленням командира військової частини, повідомленням про кримінальне правопорушення, протоколами допитів свідків.

Окрім того, матеріалами клопотання стверджується наявність ризиків визначених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останнього постановою слідчого 29.12.2015 було оголошено в розшук.

Однак, слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, а тому з врахуванням зазначеного слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти доведеним під час розгляду даного клопотання ризикам та в повній мірі забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Окрім того, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини в контексті необхідності розгляду альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та на підставі ч. 4 ст.194 КПК України застосовує до останнього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст.176-179, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_4 , іншого слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні № 0000657, за викликом;

2)не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст.194 ч.6 КПК України, строком на 2 (два) місяці. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя