Провадження № 1-в/761/734/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , інспектора Шевченківського районного відділу КВІ ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Шевченківського відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кивачівка Теплицького району Вінницької області, українки, громадянки України, незаміжньої, яка офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 7 червня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

20 вересня 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Шевченківського відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва надійшло клопотання про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_6 на підставі ст. 80 КК України.

Прокурор та представник КВІ, кожний окремо, в судовому засіданні просили задовольнити клопотання.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 7 червня 2013 року ОСОБА_6 було засуджено до покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин, однак засуджена для постановлення на облік до інспекції не прибула, а подальшими першочерговими розшуковим заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_6 не вдалось.
Крім того, відповідно до матеріалів клопотання, 20 грудня 2013 року, за поданням начальника Шевченківського РВ КВІ м. Києва, було внесено відомості до ЄРДР відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 389 КК України, яке передбачає відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа, засуджена до покарання менш суворого ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання обвинувальним вироком законної сили його не було виконано у строк два роки.
Водночас, вказана стаття передбачає, що перешкодою звільнення від покарання є ухилення особи від його відбування. У разі вчинення засудженим дій, спрямованих на уникнення виконання обвинувального вироку, перебіг давності зупиняється та відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що засуджена ОСОБА_6 свідомо ухиляється від відбування, призначеного їй вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07 червня 2013 року покарання, що згідно з ст. 80 КК України зупиняє перебіг давності виконання вироку та є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
При цьому суд звертає увагу, що у клопотанні порушено питання щодо звільнення від покарання ОСОБА_6 , однак вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 7 червня 2013 року засуджено до відповідного покарання « ОСОБА_6 ».

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Шевченківського відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кивачівка Теплицького району Вінницької області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва в 7-денний строк через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1