Справа № 589/4181/13-к р.
Провадження № 1-кп/589/250/13 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2013 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Євдокімової О.П.,

секретаря Юрочко Л.М.,

прокурора Сергієнко А.В.,

обвинуваченої ОСОБА_1

представник потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Шостка, Сумської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, мешканки АДРЕСА_1 раніше судимої:

1). 12.11.1997 Шосткинським міським судом Сумської області за ч. 3 ст. 140, ст. 44, ст. 46-1 КК України (1960 р.) до 3-х років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання строком на 2 роки;

2). 14.10.1999 перегляд вироку Шосткинського міського суду від 12.11.1997, який відміняє вирок суду від 12.11.1997 та призначає покарання строком на 3 роки позбавлення волі;

3). 16.10.2002 Шосткинським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121, 71 КК України до 8 років позбавлення звільнена умовно-достроково 13.10.2009 на не відбутий строк 9 місяців 18 днів .

повідомлено про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у крадіжці майна.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.05.2013 в ранковий час, виходячи зі свого будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на земляному покриті виявила банківську пластикову картку «Дельта Банк» № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, після чого, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, попередньо дізнавшись пін-код та розуміючи, що дана картка належить ОСОБА_3, забрала дану банківську пластикову картку та продовжуючи свої злочинні дії, 15.05.2013 в денний час з банкомату «Укрсиббанка», розташованого в м. Шостка Сумської області по вул. Леніна, 5, завершуючи реалізацію свого злочинного наміру, зняла з викраденої картки гроші у сумі 2000грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденими грошовими коштами на суму 2000 грн. ОСОБА_1 розпорядилась на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

18.07.2013 року між представником потерпілого та ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469 та 472 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого та ОСОБА_1 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_1 за ч. 2ст.185КК України, в якій остання у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_1 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі , а згідно ст 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням з встановленим іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців. В період іспитового строку в відповідності з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 виконання слідуючих обов'язків: 1) Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; 2) Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) Періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз'яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1ч.3ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468,469КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачувана ОСОБА_1 представник потерпілого - ОСОБА_2

в судовому засіданні просять укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України, в обсязі підозри, давла згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов'язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 беззастережно визнала себе винною, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови зазначеної угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_1 таємно викрала чуже майно повторно, тому її дії кваліфікує за ч.2 ст.185КК України, за якою належить призначити останній узгоджену сторонами угодою міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 18.07.2013р. між обвинуваченою ОСОБА_1 та представником потерпілого ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0001072.

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.185КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 18.07.2013 року покарання у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі, а згідно ст.75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням з встановленим іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців.

В період іспитового строку в відповідності з ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 виконання слідуючих обов'язків: 1) Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; 2)Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3)Періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, представником потерпілого, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова