Справа № 751/4160/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/738/2016
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпита Чернігівського району та області, громадянина України, із загальною спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , неодружений, непрацюючий, раніше судимий Новозаводським районним судом м. Чернігова:

1) 01 липня 2002 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, 70, 75, 76 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 20 травня 2003 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, 71 КК України на 5 років 4 місяці позбавлення волі. 17 липня 2003 року ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області вирок суду змінений, застосовані ст. 69 до ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України та ч. 2 ст. 190, 71 КК України, знижений строк покарання до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 30 квітня 2009 року за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

4) 12 лютого 2010 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

10 серпня 2012 року був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на три місяці арешту.

Як встановив суд, 03 лютого 2016 року, близько 23 години 08 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині «Бардак», по вул. Красносільського, буд 59-а, у м. Чернігові, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон марки Нокія АША 202, вартістю 500 гривень, з сім карткою оператора «Лайф» вартістю 25 гривень, на рахунку якої було 20 гривень, а всього викрав майна на загальну суму 545 гривень, що належало ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати за м`якістю призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 2 с т. 185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, мотивуючи тим, що при обранні виду та строку покарання судом не в повній мірі були враховані данні, що негативно характеризують винного. А саме, що ОСОБА_6 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, до нього застосовувалося звільнення від відбуття покарання з випробуванням, яке було неефективним, оскільки під час іспитового строку вчиняв нові злочини, відбував покарання у виді позбавлення волі, проте висновків не зробив і знову вчинив навмисний корисливий злочин, не має постійного джерела доходу, перебуває на обліку у Чернігівському обласному наркологічному диспансері, дії обвинуваченого свідчать про те, що він уперто не бажає ставати на шлях виправлення та дотримуватись норм закону, моралі та загальновстановлених правил поведінки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, застосувавши до нього ст. 69 КК України, та призначити покарання більш м`яке, ніж передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що він вже тривалий час проходить добровільне лікування від наркотичної залежності в Чернігівському психоневрологічному диспансері, яке можливе лише для особи, яка не перебуває в установі виконання покарань; вирішив для себе розпочати нормальне життя та провести його з гідністю; щиро розкаявся, активно сприяв слідству, добровільно відшкодував заподіяну потерпілій шкоду та примирився з нею; за місцем проживання характеризується позитивно; проживає разом з батьками і братом, з якими підтримує нормальні стосунки; його батько за станом здоров`я потребує допомоги по господарству, тоді як брат постійно відсутній вдома.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про пом`якшення покарання, заперечуючи проти апеляційної скарги прокурора, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги про посилення покарання та просив відмовити в пом`якшенні покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає залишити їх без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в крадіжці у потерпілої ОСОБА_10 мобільного телефону, який був залишений на зарядці, без нагляду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не оспорюються. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Визнання провини, щире каяття та сприяння розкриттю злочину, це одна складова єдиної пом`якшуючої обставини. Каяття неможливе без визнання провини та надання пояснень про обставини злочину.

Застосування ст. 69 КК України допускається тільки за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням характеристики винного.

Каяття та наявність батька похилого віку, який потребує допомоги, істотно не знижують ступеня тяжкості вчиненого злочину, а тому для переходу до більш м`якого покарання, чим передбаченого санкцією ч.2 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про посилення покарання шляхом переходу до позбавлення волі строком на 3 роки, також є необґрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше вчиняв злочини проти власності, проте з часу останнього його звільнення з місць позбавлення волі у серпні 2012 року до березня 2016 року забезпечував законослухняну поведінку, розпочав добровільно курс лікування від наркоманії.

Призначення покарання, співмірного зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засудженого, а також запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

З урахуванням середнього ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин крадіжки, особи обвинуваченого, його стану здоров`я та сімейного становища, обране судом покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13