Дата документу 18.11.2016 Справа № 554/8534/16-к
Провадження № 1кс-554/8297/2016
У Х В А Л А

18 листопада 2016 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання, винесене старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000249 від 03.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 190, ч.1 ст.358, ст.356 КК України, і погоджене прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, посилаючись на те, що слідчим відділом прокуратури Полтавської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 03.02.2015 року за ч.3 ст.190, ч.1 ст. 358, ст. 356 КК України, в ході якого установлено, що наприкінці 2014 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , домовившись між собою та узгодивши відповідні злочинні дії на пошук і встановлення осіб, які мають у власності та у користуванні нерухоме майно, виявили, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , мала у користуванні та власності нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Окрім того, 1/2 частина зазначеної квартири, відповідно свідоцтва про право власності на житло від 08.09.1993, належить сину померлої ОСОБА_9 , який проживає у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій злочинний намір на шахрайське заволодіння майном, вказані особи виготовили підробні документи на приватизацію квартири на підставну особу ОСОБА_10 , та в подальшому знайшли покупця на квартиру, що належала ОСОБА_8 та її сину.

30.12.2014 у присутності приватного нотаріуса ОСОБА_11 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_10 та покупцем ОСОБА_12 . Таким чином, за попередньою змовою невідомі особи шляхом обману заволоділи грошовими коштами за продаж вказаної квартири.

Окрім того, досудовим розслідуванням установлено факт заволодіння нерухомим майном (квартирою) за адресою:

АДРЕСА_2 .

Так, вказаними особами шляхом підроблення офіційних документів про право власності на фіктивну особу ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснилось заволодіння правом власності на вказане нерухоме майно (квартиру), яка належала померлим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

У подальшому з метою незаконного отримання грошових коштів зазначена квартира була реалізована шляхом продажу добросовісним набувачам

ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Слідчий вказує, що зазначені епізоди злочинної діяльності були виділені 18.01.2016 року в окреме провадження із кримінального провадження №0001054 від 27.07.2013, обвинувальний акт по якому перебуває на розгляді у ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, ІНФОРМАЦІЯ_5 розглядається справа №552/220/16-К по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 22, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України. В ході судових засідань прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на підтвердження вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надано докази матеріали з кримінального провадження №0001054. Деякі надані суду докази, містять дані про причетність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень щодо заволодіння об`єктами нерухомого майна квартирами, розташованими за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .

У зв`язку з цим у слідчого виникла необхідність у наданні дозволу на тимчасовий доступ до документів та їх копій, а саме справи №552/220/16-К по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 22, ч. 3 ст. 190 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 22, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, яка перебуває у володінні головуючого судді ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_18 .

На підставі викладеного слідчий просить задовольнити клопотання.

Під час розгляду слідчим суддею питань даного клопотання рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів судом не приймалось, клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування до суду не надійшло, що відповідає приписам статті 107 КПК України.

У судовому засіданні слідчим надані пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України визначені вимоги, яким має відповідати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема у частині 2 вказаної статті вказано, що у клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК, відповідно до якої слідчий суддя вправі постановити ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що мають місце обставини, передбачені п.п.1, 2, 3 ч. 5 ст. 163 КПК.

Крім того, згідно з ч.7 вказаної статті Кодексу слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Як вбачається, у клопотанні слідчого ставиться питання щодо надання тимчасового доступу до документів справи №552/220/16-к ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 з можливістю вилучення копій документів.

У судовому засіданні встановлено, що 03.02.2015 року до ЄРДР внесені відомості за №0000249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст.190, ч.1 ст.358, ст.356 КК України, та згідно витягу зафіксовані відомості про заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

Разом з клопотанням надано також копію витягу з кримінального провадження №0000006 від 11.01.2016 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.358 КК України, копію постанови про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 18.01.2016 року, копію постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування, копія ухвали від 25.01.2016 року про призначення кримінального провадження до судового розгляду, копію ухвали від 01.02.2016 року про призначення амбулаторно судово-психіатричної експертизи.

Однак слідчим у клопотанні не зазначено, до яких конкретно документів з матеріалів справи № 552/220/16-к ІНФОРМАЦІЯ_6 ним планується отримати тимчасовий доступ, натомість у прохальній частині клопотання вказано загальне поняття «матеріалів справи», що позбавляє слідчого суддю можливості встановити значення кожного конкретного документу для оцінки його значення при розслідуванні кримінального провадження, та можливості досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження у даному конкретному випадку.

Згідно п.5 ч.1 статті 164 КПК України ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до п.3 ч.2 статті 160 КПК України у клопотанні обов`язково зазначаються речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати.

В порушення цих вимог слідчий не вказує конкретних відомостей щодо назви, опису, інших відомостей щодо документів, стосовно яких порушує питання про надання тимчасового доступу з можливістю зняття з них копій. Крім цього, в силу приписів статті 164 КПК України суд в ухвалі повинен зазначити відомості щодо конкретних речей і документів, а не абстрактного визначення їх сукупності чи переліку.

В порушення вимог ст.160 КПК України слідчим у клопотанні не зазначено обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, оскільки в силу приписів ст.163 КПК України таке вилучення документів на підставі ухвали слідчого судді можливе за умови, коли сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Також слідчим не зазначено про те, чи зверталась сторона обвинувачення до зазначеного державного органу (суду) з метою отримання певних відомостей, та чи було у такому зверненні відмовлено, що може свідчити про передчасність звернення з клопотанням про тимчасовий доступ для отримання таких відомостей.

Разом з тим, слідчий посилається на значення документів справи для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також щодо неможливості отримання документів в інший спосіб. Однак ці доводи слідчого належним чином не підтверджені достатніми доказами відповідно до ст.132 КПК України.

Проте слідчий або прокурор у кримінальному провадженні не позбавлені можливості отримати необхідні документи безпосередньо у сторін за визначеними ним договорами та угодами, натомість про наявність будь-яких перешкод в отриманні такої інформації від підприємств сторін за договорами у клопотанні також не зазначено.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий, прокурор згідно ч.2 ст.93 КПК України має широкий обсяг повноважень щодо збирання доказів у кримінальному провадженні. Так, відповідно до положень зазначеної норми сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, вищевказана справа №552/220/16-к по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 22, ч. 3 ст. 190 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст.22, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України перебуває на розгляді у суді та ще не розглянута, а тому надання тимчасового доступу до документів вказаної справи з вилученням їх копій може призвести до порушень процедури розгляду справи та розголошення відомостей, які у ній наявні.

Згідно з ч.4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У цьому контексті необхідно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, клопотання слідчого не відповідає вимогам статті 160 КПК України, доводи клопотання обґрунтовані лише формально, достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин слідчому судді не надано та не наведено підстав вважати, що конкретні документи перебувають у господарському суді Полтавської області, так само не було обґрунтовано необхідності вилучення оригіналів цих документів.

Тому, виходячи з інформації, що відображена у витязі з ЄРДР, копіях матеріалах кримінального провадження, що надані разом з клопотанням, а також у самому клопотанні, слідчий суддя не вбачає обґрунтованих підстав для забезпечення кримінального провадження шляхом надання тимчасового доступу до документів, оскільки відсутні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у даному конкретному випадку.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 159-164, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1