н/п 1-кс/766/7987/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ланчхуті, країна Грузія, грузину, громадянину Грузії, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, який, з його слів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

в с т а н о в и в :
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що в провадженні СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0006600 від 28.11.2016 року, за фактом відкритого заволодіння майном ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України

Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.11.2016 року близько 16:10 години, знаходячись на перехресті вул. Антипенка та вул. Космічної в місті Херсоні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито, з погрозою застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилась в залякуванні потерпілого нанесенням тілесних ушкоджень, які останній прийняв як реальні, після чого шляхом вільного доступу з зовнішньої лівої кишені куртки заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung J-1», вартістю 3200 гривень, в якому знаходилась сім карта, яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поеднаний з погрозою застосування фізичного насильства.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував обставин події та вказав, що 27.11.2016 року він зустрів знайомого, який в ході розмови дав йому телефон, з яким він пішов в магазин, де його затримали працівники поліції.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клпотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що 28.11.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

29.11.2016 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Хоча саме повідомлення про зміну підозри не містить дати його складання та підпису підозрюваного. Але в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що 29.11.2016 року йому було повідомлено про зміну підозри.

Таким чином, суд дійшов висновку, що підозра була змінена з ч. 1 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 186 КК України.

Але суд вважає, що підозра за ч 2 ст. 186 КК України є не обгрунтованою, оскільки прокурор в судовому засіданні не надав докази, які б вказували на обставини вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обгрунтування підозри прокурор посилався на:

-покази потерпілого ОСОБА_7 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 ;

-протокол пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_7 ;

-покаи свідка ОСОБА_8 ;

-протокол огляду місця події 27.11.2016 р.

Але вкащані процесуалні документи не вказують на те, що ОСОБА_4 під час заволодіння телефоном ОСОБА_7 висловлював погрози застосування фізичного насилля.

Так з показів потерпілого, які зафіксовані в протоколі його допиту від 28.11.2016 року вбачається, що до нього підійшли двоє осіб, один з яких був чоловіком кавказьської національності, та почив з ним розмовляти, нібито він з ним знайомий. Після чого інший чоловік слов`янської національності похизувався тим, що він займався боксом та може його побити. Після чого, чоловік кавказьської національності витягнув з його кишені телефон та забрав його собі. На неодноразові прохання потерпілого повернути йому телефон, даний чоловік висловив погрози фізичної розправи. Після чого вони побігли, а він почав їх переслідувати та за допомогою сторонніх осіб, викликав поліцію, яка й затримала цих чоловіків в магазині "АТБ".

З показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що він разом з ОСОБА_4 27.11.2016 року в м. Херсоні зустріли потерпілого, якого ОСОБА_4 раніше знав. Поки ОСОБА_4 спілкувався з потерпілим він говорив по телефону. Після чого вони попрощалися з потерпілим та пішли в своїх справах. По дорозі ОСОБА_4 показав йому телефон та сказав, що взяв його за борги. Пізніше їх затримала поліція.

Всі інші докази не містять в собі даних, які несли б в собі інформацію, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного.

Таким чином, з показів потерпілого вбачається, що спочатку ОСОБА_4 заволодів його телефоном, а потім, після неодноразових прохань потерпілого повернути телефон, висловив погорози та втік. З показів свідка взагілі не вбачається, що ОСОБА_4 висловлював погрози.

Тому суду не відомо яким чином слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_4 заволодів телефоном потерпілого після висловлювання погроз застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилась в залякуванні потерпілого нанесенням тілесних ушкоджень, які останній прийняв як реальні.

З урахуванням наведенного підозра про вчинення ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є необгрунтованою.

Тому, на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :

В задоволенні клопотання - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ________________________________