Справа № 185/5023/16-к
провадження 1-кп/185/308/16
В И Р О К
іменем України
04 липня 2016 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001075 , за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області України, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.07.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186 , ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 , 76 КК України до 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 pоки;
-17.01.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання 6 місяців по ухвалі суду від 16.07.2010 р. - до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- звільнений 22.07.2014 р. з Жовтоводської ВК № 26 по ст. 2 ЗУ «Об амністії»,
-12.03.2015 року Павлоградським міськрайнним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини проти власності , маючи непогашену та не зняту судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:
24 квітня 2016 року приблизно о 22 годині 37 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні клубу «Діон», який розташований по вулиці Дніпровській 420/А в місті Павлограді Дніпропетровської області, де побачив лежачий на полиці барної стійки мобільний телефон марки «Samsung GALAXY» моделі SM-G350E чорно-сірого кольору, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення вищевказаного майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , підійшов за вказану барну стійку, де діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , саме: - мобільний телефон марки «Samsung GALAXY» моделі SM-G350E вартістю 1699,15 грн, в якому знаходилися: стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн, на рахунку якого знаходилися кошти в розмірі 41 грн, стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн, на рахунку якого знаходилися грошові кошти в розмірі 35 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2328-16 від 20.05.2016 року матеріальну шкоду на суму 1699 грн 15 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ознаками складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину за пред`явленим обвинувальним актом, не заперечував проти кримінального правопорушення за обставин викладених вище.

Потерпіла ОСОБА_5 , надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, про застосування ч.3 ст.349 КПК України не заперечує, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Прокурор підтримуючи державне обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, допиту обвинуваченого, та дослідження окремих матеріалів кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені та вони вважать недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом було досліджено письмові докази, які підтверджують винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, а саме:
- витягом з кримінального провадженння про надходження заяви від ОСОБА_5 та внесення до ЄРДР;
- висновоком експерта судово-товарознавчої експертизи 2328-16 від 20.05.2016 року, згідно якої встановлено загальний матеріальний збиток, який спричинений ОСОБА_5 у сумі 1699 грн 15 коп;
- повідомленням про підозру .
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, в тому числі за корисливі злочини проти власності за який не знята та не погашена судимість в установленому законом порядку, і підлягає покаранню за вчинення кримінального правопорушеня проти власності з корисливих мотивів середньої тяжкості, не працює, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, на утриманні має неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченним, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоїного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи: ОСОБА_3 , скоїв корисливе кримінальне правопорушення проти власності з корисливих мотивів, данні про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, його відношення до скоєного злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання у межах санкції встановленої ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України, при цьому покладаючи на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи № 2328-16 від 20.05.2016 року в розмірі 176 грн 20 коп., відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Під час судового провадження клопотань про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу від учасників судового розгляду не надійшло.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
В силу п.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Речові докази:
-мобільний телефон марки «Samsung GALAXY» моделі SM-G350E, що переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутим власнику;
- диск CD-R- марки "Verbatim" з записом камер спостереження приміщення більярдного клубу "" ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який розташований по вулиці Дніпровській 420/А в місті Павлограді Дніпропетровської області, що сберігається у матеріалах крімінального провадження- залишити у матеріалах крімінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя Павлоградського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1