Справа № 356/1410/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1380/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 23.11.2016

УХВАЛА
Іменем України
« 23 » листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 16 вересня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування положень ст.ст. 81, 82 КК України до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого, засудженого: 17.01.2014 р. Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289. ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
відмовлено,

в с т а н о в и л а:
До Березанського міського суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст.ст. 81, 82 КК України, обґрунтоване тим, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання та має хворих батьків, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання чи заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
16.09.2016 р. ухвалою Березанського міського суду Київської області в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, оскільки вважає її незаконною та зазначає, що він являється в силу ст. 89 КК України раніше не судимим та має дві хронічні хвороби, що не було враховано судом І інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду 1 інстанції є необґрунтованими.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно ч.1,3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 ч.4 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2014р. ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, строк покарання рахується з 14.11.2013р., тобто засуджений фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.81 та ч.3 ст. 82 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
На думку колегії суддів, суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Так, суд приймаючи рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 , обґрунтовано зазначив, що засуджений, відбуваючи покарання у Березанській виправній колонії № 95 з 18.04.2014р. згідно характеристики заохочень не мав, відповідно до наказу від 30.05.2014 № 27 був працевлаштований в майстерні СТО на посаді слюсаря, однак матеріали справи не містять даних про нарахування йому заробітної плати в період з травня 2014р. по лютий 2016р. , допускав порушення режиму утримання, за що мав 2 стягнення, які погашені у встановленому порядку, характеризується негативно, за висновком комісії БВК №95 від 30.06.2016 року по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого та заміну покарання більш м`яким - ОСОБА_7 не довів своє виправлення і не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Також суд І інстанції врахував те, що ОСОБА_7 має хворих батьків та дійшов обґрунтованого висновку про те, що наявність тяжких хвороб у батьків жодним чином не вплинула на виправлення засудженого та на наявність позитивних змін в його поведінці, що б свідчило про його виправлення.
За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_7 або заміну більш м`яким немає.
Щодо доводів засудженого про наявність у нього тяжких хвороб, що не було враховано судом, то питання звільнення від покарання у зв`язку з хворобою вирішується в порядку ст. 84 КК України.
Колегія суддів вважає, що з врахуванням наведених обставин, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 16 травня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовлено залишити без зміни.

Судді