В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2014 Справа №607/10932/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області судове провадження № 607/10932/14-к на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000006 від 12 червня 2014 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нексикан Сусуманського району Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою , одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, не судився ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09 , 10 , 11 та 12 червня 2014 року здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення , а саме -каменю пісковика у кар`єрі в с. Застінка Тернопільського району Тернопільської області за наступних обставин:

на початку літа 2014 року у ОСОБА_3 у зв`язку із проведенням будівельних робіт , виник умисел на незаконне видобування в кар`єрі у с Застінка Тернопільського району Тернопільської області каменю пісковика, який згідно "Переліку корисних копалин загальнодержавного значення" , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 , відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_3 , 09 , 10 , 11 та 12 червня 2014 року , привозив мотоблоком із причіпом , у кар`єр в селі Застінка Тернопільського району Тернопільської області інструменти а саме: бензоріз марки "Штіль", металеві ломи , клини , молоти і молотка , та за допомогою цих інструментів видобував із родовища камінь , шляхом відрізання за допомогою бензоріза та відколювання за допомогою ломів , клинів , молотів та молотків від основної природно утвореної кам`яної плити.

В порушення вимог ст.16,19 Кодексу України "Про надра" а також "Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615 , ОСОБА_3 видобув корисні копалини , які згідно "Переліку кориснихткопалин загальнодержавного значення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення , без спеціального дозволу.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 240 КК України як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

27 червня 2014 року між прокурором прокуратури Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000006 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, в приміщенні прокуратури Тернопільського району Тернопільської області за адресою: місто Тернопіль , вулиця За Рудкою , 35 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 240 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання за вчинене кримінальне правопорушення - у виді штрафу із застосуванням ст. 69 КК України в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України , та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. З ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступних міркувань:

відповідно до правил ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні 27 червня 2014 року між ним та ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального, кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , також просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнай себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України , зазначив , що він розуміє надані йому законом права , наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості , характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання , який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості , і дав свою згоду на його призначення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості , від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін судового провадження переконався , що укладення угоди сторонами є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано , що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості , характер обвинувачення , щодо якого визнає себе винуватим , вид узгодженого покарання , цілком розуміє свої права , визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України , а також наслідки укладення й затвердження даної угоди , передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України , та наслідки її невиконання , передбачені ст. 476 КПК України , в тому числі , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене , оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд , врахувавши заслухані доводи сторін судового провадження , приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те , що обвинувачений ОСОБА_3 незаконно видобував корисні копалини загальнодержавного значення а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 240 КК України , за якою ОСОБА_3 слід призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Речові докази повернути ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . 3.

Враховуючи викладене , керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2014 року між прокурором прокуратури Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 00000 від 12 червня 2014 року.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому у згоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27 червня 2014 року покарання у виді штрафу , із застосуванням ст. 69 КК України, в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Речові докази : 19 металевих клинів, 2 металевих ломи, 2 металевих молотки, 2 молотки, пристрій для різання каменю "Штіль" , 2 лопати повернути ОСОБА_3 ; автокран на базі автомобіля "КРАЗ 250" номерний знак НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі поданні апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1