Справа № 128/3611/15-к
ВИРОК
Іменем України
19 травня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
представника потерпілого: ОСОБА_5
26.10.2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ст. 185 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
06.02.2012 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. ст. 15, 185 ч.2, 263 ч.2, 70, 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі;
19.12.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. ст. 125 ч.2, 185 ч.2, 70, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 14.04.2015 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області звільнений від відбуття покарання умовно достроково на залишок невідбутого строку 3 місяці 20 днів,
за ст. 185 ч.3 КК України, -
ОСОБА_4 , 01.07.2015 року, приблизно о 14 год. 50 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та незаконного збагачення, вступив у попередню змову із ОСОБА_6 , з яким разом перебували поруч із військовою частиною НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи у попередній змові, повторно, таємно, умисно, з корисливих спонукань, підбурювані жагою до наживи, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження металевого дроту, яким була огороджена вся територія охоронюваного об`єкту, незаконно проникли до території військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , звідки вчинили крадіжку одинадцяти металевих аеродромних плит, вартістю 43 грн. 75 коп. кожна, чим спричинили адміністрації військової частини матеріального збитку на загальну суму 481 грн. 25 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, пояснивши, що 01.07.2015 року, в обідній час, його та ОСОБА_6 , знайомий таксист, з м. Вінниці, район Тяжилів, підвіз до військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , щоб вони нарвали вишень. Не нарвавши вишень, вони сіли поруч з військовою частиною та стали вживали спиртні напої, скільки часу вони сиділи, не пам`ятає може пів години, а може годину. За парканом військової частини вони бачили якесь залізо. Через деякий час до них підійшли військові, обвинувачуючи їх у викраденні металевих плит з території військової частини; провели на територію в/ч, викликали працівників міліції. А ні він, а ні його знайомий ОСОБА_6 , крадіжки металевих плит не вчиняли, можливо це самі військові викрали їх, а крадіжку «повісили» на нього та його товариша.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засідання пояснила, що вона є юрисконсультом військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 та зі слів чергового по частині їй стало відомо про крадіжку залізних плит, які використовувалися як паркан для огородження території. Дані плити в кількості біля 11 штук згодом були повернуті до військової частини.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є начальником сховища складу авіаційного пального роти матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Перебуваючи на службі 01.07.2015 року він побачив, що двоє чоловіків тягнуть плити; поруч стояв автомобіль «ВАЗ 2105» чи «ВАЗ 2107», з причіпом, темного кольору. Тоді він покликав ОСОБА_8 , коли той підійшов, вони разом побігли до паркану та побачили пошкоджену проволоку «колючку». Дані особи намагалися втекти, але їм це не вдалося, фізичну силу до них не застосовували, їх завели в штаб, викликали міліцію. Одним із тих чоловіків є обвинувачений, якого він впізнав в залі судового засідання. Чи були дані особи в стані алкогольного сп`яніння, він вже не пам`ятає. Поблизу паркану та огородження військової частини вишні не ростуть.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є начальником лабораторії складу авіаційного пального роти матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 . Прийшовши на склад з вишки, він побачив людей, які виносили плити. Проволока «колючка» на огородженні була пошкоджена, двоє чоловіків сиділи на території військової частини, від них було чути запах спиртного, за парканом він бачив автомобіль «Жигулі», вишневого кольору, 5-ї чи 7- моделі, з території військової частини було викрадено близько 10-ти плит. Біля військової частини будь які дерева та кущі з ягодами відсутні.
Допитавши обвинуваченого, представника потерпілого, свідків, дослідивши докази, зібрані та надані досудовим слідством: постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 09.09.2015 року (а.к.п. 41), протокол огляду місця події від 01.07.2015 року (а.к.п. 42 - 43), заяву про залучення до провадження як представника потерпілого від 06.09.2015 року (а.к.п. 45), розписку представника військової частини про отримання металевих плит від 01.07.2015 року (а.к.п. 47), довідку військової частини НОМЕР_1 № 350/119/1/522/пс від 01.07.2015 року про вартість однієї штуки металевої плити (а.к.п. 48), копію заяви на видачу паспорта ОСОБА_4 (а.к.п. 49), копію паспорта ОСОБА_4 (а.к.п. 50), довідку КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» від 04.08.2015 року № 20 - 3806 (а.к.п. 51), довідку КЗ «ВОНД «Соціотерапія»» № 1957-м від 06.08.2015 року (а.к.п. 52), вимогу ІЦ УМВС України у Вінницькій області на ОСОБА_4 (а.к.п. 53 - 54), суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому правопорушенні.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про його непричетність до скоєння крадіжки з території військової частини спростовується поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків та матеріалами досудового розслідування, зокрема, протоколом огляду місця події від 01.07.2015 року. Версія обвинуваченого про перебування біля території військової частини з метою нарвати вишень, також спростовується поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в судовому засіданні пояснили, що біля території військової частини відсутні будь які плодово ягідні дерева та кущі. Невизнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.
На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України, як крадіжка, кваліфікуючою ознакою якої є крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням на охоронювану територію та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході досудового та судового слідства.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії тяжких, особу винного, те що він раніше неодноразово судимий, інкриміноване правопорушення вчинив в період умовно дострокового звільнення, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; думку представника потерпілого щодо міри покарання ОСОБА_4 , згідно якої вона покладається на розсуд суду.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 71 КК України.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.12.2013 року та остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді 3 х років 7 - ми місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: