Справа № 493/464/14-к Провадження 1-кп/505/56/2016р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2016 року Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

за участю обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Котовську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/56/16, зареєстроване в ЄРДР 22.11.2014 року за № 0000513 по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Володарськ-Волинський Житомирської області, громадянина України, який мешкав по АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

09.07.2014 року Балтським районним судом Одеської області по ч.4 ст.152; ч.2 ст.153; ч.1 ст.309; ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст..70 КК України до 11 років позбавлення волі,

12.11.2015 року ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вирок Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2014 року було скасовано в частині засудження ОСОБА_10 по ч.4 ст.152; ч.2 ст.153 КК України.

ОСОБА_10 вважається засудженим по ч.1 ст.309; ч.1 ст.317 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Призначене покарання відбуте 19.10.2015 року

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152; ч.2 ст.153 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_10 , в ніч на 07.05.2012 року, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та достовірно знаючи про те, що потерпіла ОСОБА_11 є малолітньою, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вступив з ОСОБА_11 в природній статевий акт проти її волі.
В подальшому він же, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 та продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті із застосуваннямфізичного насильства та погрозою його застосування, неодноразово вступав з потерпілою ОСОБА_11 в природній статевий акт проти її волі, до 13.11.2013 року.
Також, він же, 22.11. 2013 року, біля 01.00, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 та достовірно знаючи про те, що потерпіла ОСОБА_11 є неповнолітньою, умисно, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом, застосувавши фізичне насильство, вступив з ОСОБА_11 в орогенітальний контакт проти її волі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав. Суду показав, що з матір`ю потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_12 проживав біля 5-6 років, з якого саме часу точно не пам`ятає. Приймав участь у вихованні ОСОБА_11 , контролював її навчання, оскільки ОСОБА_12 зловживала спиртними напоями і за донькою не слідкувала. Неодноразово сварився з останньою та її донькою, так як до неї приходили особи різного віку. 21.11.2013 року, до 22.00 години знаходився у районному відділі міліції, де надавав пояснення з приводу викрадення своєї собаки. Потім повернувся додому, в кімнаті побачив сина ОСОБА_13 , який спав на ліжку, переніс його в іншу кімнату, після чого ліг відпочивати. Проснувся від того, що його розбудили працівники міліції і забрали до відділку. В цей день потерпілу ОСОБА_11 взагалі не бачив. Вважає, що потерпіла ОСОБА_11 та її мати ОСОБА_12 його обмовляють.

Винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152; ч.2 ст.153 КК України, підтверджується дослідженими по справі доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка суду показала, що обвинувачений ОСОБА_10 її вітчим. Спочатку з останнім були добрі відносини. Згодом обвинувачений став погано відноситись до неї та її матері. Вночі з 06 на 07 травня 2012 року, коли матір знаходилась у пологовому будинку, ОСОБА_10 був в стані алкогольного сп`яніння і вперше її зґвалтував. Потім останній на протязі 2 років продовжував її періодично ґвалтувати. Під час ґвалтувань намагалася відштовхнути ОСОБА_10 , кричати, проте останній затуляв їй рота та погрожував. Про це нікому не розповідала, так як обвинувачений постійно погрожував її вбити, а вона вірила, оскільки останній часто бив її матір. Коли мати бачила на її тілі синці, то вона казала, що ОСОБА_10 приходив до неї вночі та бив її, але про зґвалтування не розповідала. Улітку 2013 року розповіла матері про те, що обвинувачений ґвалтував її. З цього приводу мати розмовляла з ОСОБА_10 та його матір`ю. Після цієї розмови обвинувачений на деякий час припинив її ґвалтувати, однак, потім знову почав приходити до неї вночі та ґвалтувати, душив її, про те що, вона розповіла матері про зґвалтування. Ввечері 22.11.2013 року було якесь свято та до них у гості прийшов ОСОБА_14 . Обвинувачений разом з матір`ю та ОСОБА_14 вживали алкогольні напої, а вона з дітьми пішла спати. Через деякий час в кімнату де вона спала з меншими братами зайшов ОСОБА_10 . Він почав знову до неї приставати вона його відштовхувала, він її ударив лодонею по голові. Після цього зняв з неї спідню білизну і між ними відбувся орогенітальний контакт. Під час цього контакту в кімнату забігла мати, яка стягнула ОСОБА_10 з ліжка та викликала працівників міліції. Потім приїхали останні та забрали обвинуваченого, а вона з матір`ю поїхала до відділу міліції, де написали заяву про вчинення ОСОБА_10 злочинів. Під час написання заяви розповіла матері та працівникам міліції, що обвинувачений ґвалтував її на протязі двох років.

Показання потерпілої ОСОБА_11 , під час судового засідання були чіткими, послідовними, детальними та такими, що узгоджується з показаннями свідків та письмовими доказами.

Так законний представник потерпілої ОСОБА_15 , суду показав, що потерпіла ОСОБА_11 його донька. За час проживання колишньої дружини з ОСОБА_10 , донька не приїжджала до нього у гості, так як мати не пускала. По телефону потерпіла нічого про ґвалтування не розповідала. Про вчинене обвинуваченим дізнався від сестри, яка проживає у смт. Саврань Одеської області. Одразу зателефонував працівникам міліції, які повідомили, що необхідно приїхати до них у відділ. В його присутності та психолога донька надавала покази слідчому. Ці покази відповідають показанням, які донька надала в судовому засіданні. Через декілька днів після скоєного, забрав доньку до себе додому в с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області. Потерпіла не має схильності до фантазування, добре навчається та у неї не має підстав для того, щоб обмовляти обвинуваченого. У доньки травмована психіка, іноді вночі вона кричить.

Свідок ОСОБА_16 , суду показала, що у 2013 року працювала психологом в Савранському ПТУ, на той час мала 6 років стажу роботи психолога. Восени того ж року була присутня при допиті слідчим потерпілої ОСОБА_11 у якості психолога. Під час допиту, в присутності батька неповнолітня потерпіла давала чіткі послідовні відповіді. Остання неодноразово казала, що боїться ОСОБА_10 , так як той бив її і матір. Жести потерпілої вказували на те, що остання говорить правду. Ніякого тиску зі сторони працівників міліції на ОСОБА_11 не було. Протокол допиту потерпілої читала та підписувала, ніяких розбіжності з показами потерпілої не було.

Свідок ОСОБА_12 , суду показала, що потерпіла ОСОБА_11 її донька. На той час вона проживала з чотирма своїми дітьми і співмешканцем ОСОБА_10 , від якого у неї є двоє синів.Спочатку з останнім були хороші відносини, а потім обвинувачений почав бити її та дітей. Влітку 2013 року, від своєї доньки ОСОБА_11 дізналася, що її зґвалтував ОСОБА_10 , але заяву в міліцію не подала, так як про це, просила його мати ОСОБА_17 . Крім того, у неї виникли сумніви відносно правдивості слів доньки, а мати обвинуваченого завірила, що цього не могло бути. Бачила, що у доньки була розбита губа, але вона остання не говорила хто її вдарив. 22.11.2013 року до них у гості прийшов ОСОБА_14 .. Останній разом з обвинуваченим в гаражі пили пиво, а коли вона приготувала вечерю, разом почали вживати горілку. Через деякий час діти пішли спати, а вона, ОСОБА_10 та ОСОБА_14 пішли на веранду покурити, де також вживали пиво. Обвинуваченому стало погано і він пішов до будинку, а вона з ОСОБА_14 залишилася на веранді. Через хвилин 10-15 зайшла до будинку, щоб подивитись, як почуває себе ОСОБА_10 . Останній знаходився в кімнаті дітей, де разом з донькою був укритий ковдрою по груди, а біля них повзав молодший син. Коли стягнула ковдру, то побачила, що обвинувачений разом з донькою без нижньої білизни. Одразу, почала кричати та стягнула останнього з ліжка, однак, він не розумів, що робиться, так як був у сильному алкогольному сп`янінні. Потім ОСОБА_10 встав та пішов спати у іншу кімнату. Вона взяла у ОСОБА_14 телефон та викликала працівників міліції. Через деякий час приїхали останні та забрали обвинуваченого до відділу міліції. Тоді ж і вона разом з донькою поїхали до відділу, де написали заяву про ґвалтування доньки ОСОБА_10 . З її дозволу працівники міліції оглянули домоволодіння, де вона проживала з дітьми та ОСОБА_10 та вилучили труси доньки, в яких вона була, коли останній вступав з нею в орогенітальний контакт. Донька добре навчалася не схильна до фантазування та у неї не має підстав для того щоб обмовляти обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_14 , суду показав, що обвинувачений ОСОБА_10 його кум, з останнім підтримує добрі відносини. Восени 2013 року, прийшов в гості до обвинуваченого та ОСОБА_18 .. З останніми спілкувалися і вживали горілку. Спочатку діти бігали, гралися, а потім полягали спати. Через деякий час він, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вийшли надвір покурити. ОСОБА_10 сказав, що йому погано і пішов до хати спати. Через декілька хвилин ОСОБА_18 зайшла до будинку подивитись як почувається ОСОБА_10 .. Коли вийшла з будинку, то була дуже схвильована і сказала, що необхідно дзвонити в міліцію. Він дав їй телефон і остання зателефонувала до відділу міліції. Що конкретно ОСОБА_12 говорила по телефону, він вже не пам`ятає, але зрозумів, що вона побачила, як ОСОБА_10 займався з ОСОБА_19 орогенітальним сексом. Через деякий час приїхали працівники міліції. Останні забрали ОСОБА_10 та разом з ними поїхали ОСОБА_11 і ОСОБА_18 , а він залишився з дітьми. Раніше він чув від своєї співмешканки, що ОСОБА_10 , б`є ОСОБА_20 .

Із протоколу огляду місця події від 22.11.2013 року, вбачається, що в домоволодінні АДРЕСА_1 були виявлені та вилучені труси потерпілої ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_21 , суду показав, що 23.11.2013 року приблизно о 06.30 07.00 їхав з роботи та був зупинений працівниками міліції і запрошений в якості понятого при огляді домоволодіння АДРЕСА_1 . При огляді були присутні він, ще один понятий та господиня будинку, яка розповідала, що її чоловік курить коноплю. Всі разом зайшли до будинку і остання винесла труси своєї доньки, які слідчий поставив в пакет, опечатав, де він з іншим понятим розписалися.
Свідок ОСОБА_22 , підтвердив, що восени 2013 року, більш точної дати не пам`ятає, був понятим при огляді домоволодіння сусідки ОСОБА_12 .. На даний час він не пам`ятає обставини вилучення жіночих торсів про те запевнив суд, що протокол огляду місця події читав, підписував і викладенні в ньому обставини відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_23 , суду показав, що раніше працював слідчим в Савранському РВВС. 22.11.2013 року він чергував в черговій частині Савранського РВВС в Одеській області і уночі поступив дзвінок по телефону від ОСОБА_12 про зґвалтування її неповнолітньої доньки. Під час огляду домоволодіння, були присутні ОСОБА_12 , поняті, експерт та дільничний інспектор. У кімнаті знайшли труси ОСОБА_11 , які опечатали та вилучили в присутності понятих. Він проводив тільки огляд місця події, а справу розслідував слідчий ОСОБА_24 ..

Таким чином, судом достовірно встановлено, що слідча дія, огляд місця події, дійсно мала місце в ранці 22.11.2013 року. Була проведена з дотриманням норм КПК України, що спростовує твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про не законність вказаної слідчої дії.

Згідно висновку судово-медичної експертизи речових доказів № 952 від 09.01.2014 року, кров неповнолітньої ОСОБА_11 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти - А з супутнім антигеном Н. Кров підозрюваного ОСОБА_10 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти -А і анти - В. Дослідженням його слини встановлено, він відноситься до категорії виділень (8е). З виворітної поверхні трусів потерпілої ОСОБА_11 , виявлена слина з домішкою крові людини (без домішку сперми). При визначені групової належності, виявлені антигени В (в РАЕ) і Н (в КРА і РАЕ) (ізогемагглютініни не виявлені), які могли статися як за рахунок змішання виділень крові самої потерпілої ОСОБА_11 , так і за рахунок змішання крові, слини особи - носія вказаних групових властивостей (незалежно від категорії виділень). Таким чином, походження слини (крові) від підозрюваного ОСОБА_10 , (особи -носія антигена Н в якості основного) не виключається в якості домішку з піхвового виділення з домішком крові потерпілої ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_25 суду показав, що він працює лікарем гінекологом в Савранській центральній лікарні. В листопаді 2013 року він разом з судмедекспертом ОСОБА_26 , та акушеркою проводив огляд потерпілої ОСОБА_11 . Причиною проведення огляду було з`ясування чи мало місце зґвалтування. Під час огляду було встановлено, що ОСОБА_11 мала статеві зв`язки і не один місяць, однак статевої зрілості не досягла. Свіжих пошкоджень дівочої пліви на момент огляду не було, розриви дівочої пліви були зарубцьовані. Зразки з вмістом піхви потерпілої, були направлені для дослідження до м. Одеси в обласне бюро судових медичних експертиз.

Свідок ОСОБА_26 , суду показав, що він працює судово-медичним експертом ЦРЛ пгт. Саврань Одеської області та в його присутності лікар - гінеколог ОСОБА_25 проводив огляд потерпілої ОСОБА_11 .. Підтвердив, свої висновки викладені в акті судово-медичної експертизи №77 від 20.01.2014 року, а саме те, що на момент огляду, потерпіла не досягла статевої зрілості та мала ушкодження у виді набряку м`яких тканин голови.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 77 від 20.01.2014 року, ОСОБА_11 (14 років) на момент огляду не досягла статевої зрілості. Даних за статевий акт 22.11.2013 року з ОСОБА_11 , не має. При обстежені ОСОБА_11 , виявлені старі рубці дівочої пліви, що свідчить про те, що ОСОБА_11 , раніше жила статевим життям. Даних про свіжі розриви дівочої пліви у ОСОБА_11 , не має. При судово-медичному дослідженні мазка з вмістом піхви ОСОБА_11 , виявлений одиничний сперматозоїд, в тампоні з вмістом її піхви виявлені головки сперматозоїдів. Крім того у ОСОБА_11 були виявлені тілесні пошкодження у вигляді набряку м`яких тканин лівої тім`яної області голови.
Вказаний висновок експерта підтверджує показання потерпілої ОСОБА_11 про те, що перед тим, як вступити з нею орогенитальний контакт ОСОБА_10 наніс їй удар долонею по голові в області тім`я, а також те, що обвинувачений ОСОБА_10 ґвалтував її протягом певного часу.

Згідно висновку судово-біологічної експертизи №556 від 25.12.2013 року, кров потерпілої ОСОБА_11 , за системою АВО відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти - А; кров ОСОБА_10 , за системою АВО відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти - А і анти - В. У вмісті з головки статевого члена ОСОБА_10 кров і слина не виявлені. Висловитися про наявність епітеліальних клітин, східних з клітинами піхвового епітелію, не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для статево-специфічної диференціації, а також з не виявленням в клітинах цитохімічних і цитоморфологічних ознак. При визначені групової належності клітин в реакції «змішаної» аглютинації, виявлений лише антиген Н ізосерологічної системи АВО, властивий, як основній групі крові О з ізогемагглютінінами анти - А і анти - В, що не виключає походження клітин від особи (осіб) з вказаною групою крові, у тому числі і від самого ОСОБА_10 і виключає від потерпілої ОСОБА_11 .
Згідно висновку судово-біологічної експертизи №951 від 10.01.2014 року, кров неповнолітньої ОСОБА_11 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти А з супутнім антигеном Н. Кров ОСОБА_10 по ізосерологічній еритроцитарній системі АВО відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти - А і анти В. Дослідженням його слини встановлено, він відноситься до категорії виділень (Sе). Згідно акту судово-медичного дослідження № 112 від 26.11.2013 року, відділення судово-медичної імунології: «На ватяному тампоні з вмістом піхви ОСОБА_11 , виявлені одиничні головки сперматозоїдів». В - подальшому при досліджені, в форматі дійсного висновку, не виявлено присутності в тампоні слини і крові. При визначені групової належності, виявлені антигени В і Н (в РАЕ), які могли утворитися як за рахунок піхвового виділення самої потерпілої, так і за рахунок сперми особи (осіб) - носіїв даних групових властивостей (незалежно від категорії виділень), тобто груп В з ізогемагглютініном анти - А і О з ізогемагглютініном анти - А і анти -В системи АВО. Таким чином, походження сперматозоїдів, виявлених в тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_11 , від ОСОБА_10 , як носія антигену Н, в якості основного, не виключається.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 , про те що дослідженні в судовому засіданні судово-медичні експертизи, були проведені спеціалістами, які не мають відповідної кваліфікації не відповідають дійсності.
Судово-медична експертиза №77 від 20.01.2014 року, була проведена судовим-медичним експертом ОСОБА_26 .. Стаж по спеціальності судово-медична експертиза 25 років. Судово-медична експертиза речових доказів №952 від 09.01.2014 року, судово-біологічна експертизи №951 від 10.01.2014 року проводились лікарем-судово-медичним експертом імунологом ОСОБА_27 .. Стаж за фахом судово-медична імунологія 8 років. Судово-біологічна експертиза №556 від 25.12.2013 року проводились лікарем-судово-медичним експертом-цитологом ОСОБА_28 .. Стаж по спеціальності судово-медична цитологія 8 років.
Не обґрунтованими є і твердження обвинуваченого, про те, що експерт ОСОБА_26 проводив імунологічні дослідження, так як із акту судово-медичної експертизи №77, вбачається, що останній тільки посилався на висновки судово-біологічної експертизи №951, яка проводилась експертом в галузі імунології.
Що стосується доводів ОСОБА_10 , про те що у висновку судово-медичної експертизи №78 від 20.01.2014 року не вірно вказана група його крові, то суд бере це до уваги. Так у вказаному висновку, зазначено що група крові у ОСОБА_10 , відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти А, при цьому експерт посилається на висновок судово-біологічної експертизи №556, де встановлено що група крові ОСОБА_10 відноситься до групи О з ізогемагглютініном анти - А і анти В. встановлене може свідчити, про технічну помилку при складанні висновку судово-медичної експертизи №78.
Обґрунтованими є твердження обвинуваченого ОСОБА_10 , про те, що протокол медичного огляду для встановлення стану сп`яніння, не відповідає вимогам закону. Вказаний протокол обвинуваченим не підписаний, відомостей про те, що останній відмовився його підписати, не має. Крім того, огляд проводився не лікарем, а фельдшером. Ці обставини приводять суд до висновку, про те, що вказаний протокол слід визнати недопустимим доказом.

Разом з тим, стан сп`яніння ОСОБА_10 був підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_29 , суду показала, що вона була класним керівником потерпілої ОСОБА_11 . Остання активна, здібна, життєрадісна та комунікабельна дівчина. У неї з мамою завжди були гарні стосунки, мати контролювала поведінку доньки. Про вітчима практично нічого не говорила. Приблизно в жовтні-листопаді 2012 року ОСОБА_11 дуже часто пропускала навчання по хворобі. В школу завжди приносила медичні довідки. У 8 класі почала зустрічатися з ОСОБА_30 , вели вони себе скромно, після школи він її забирав та проводжав додому.

Що стосується показань свідка ОСОБА_17 , про те що потерпіла ОСОБА_11 , та її мати вели аморальний спосіб життя, обмовляють її сина у інкримінованих злочинах, то суд оцінює їх критично. Остання є матір`ю обвинуваченого, особою зацікавленою по справі, а головне її показання повністю спростовуються наведеними доказами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може впливати із співіснуванням достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає належними та допустимими, так як вони отримані відповідно до вимог КПК України, узгоджуються між собою і переконливо доводять вину обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати по ч.2 ст.153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, щодо неповнолітньої, по ч.4 ст.152 КК України, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, щодо неповнолітньої ОСОБА_11 .

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Характеризується обвинувачений позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно довідки про стан сім`ї та показань ОСОБА_12 , ОСОБА_10 в свідоцтві про народження дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_31 , не записаний батьком і на їх утримання матеріальної допомоги не надає.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги вказані обставини, що обвинувачений скоїв особливо тяжкий злочин, і таким чином представляє собою підвищену суспільну небезпеку для суспільства, суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння ОСОБА_10 нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ухвали Балтського районного суду Одеської області від 04.05.2016 року призначене покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області за ч.1 ст. 309 ч.1 ст. 317 КК України, ОСОБА_10 відбув повністю.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373 -374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.2 ст.153 КК України та призначити покарання:

-по ч.4 ст. 152 КК України 10 (десять) років позбавлення волі;

-по ч.2 ст. 153 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття призначеного покарання рахувати з 10.02.2016 року, зарахувавши йому на підставі ч.5 ст.72 КК України строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 10.02.2016 року по 29.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 утримання під вартою, залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а потерпілій та законному представнику потерпілої, які не були присутні в судовому засіданні надсилається не пізніше наступного дня.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3