1-кп/357/72/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова Фастівського району Київської області, громадянина України, українець, освіта середня, розлученого, офіційно не працюючого, судимого: 1) 27.06.2001 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 206 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 18.12.2003 р. Ірпінським міським судом за ст. 115 ч.1,71 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 21.06.2013 р. по відбуттю покарання, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , будучи раніше судимим, у тому числі 18 грудня 2003 р. Ірпінським міським судом Київської області за ст. 115 ч.1 КК України, після звільнення 21 червня 2013 р. з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і 07 липня 2015 р. у с. Матюші Білоцерківського району Київської області знову вчинив умисне вбивство при наступних обставинах.

07 липня 2015 р. близько 13 години ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_10 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин затіяв з останньою сварку, під час якої вирішив її вбити. Реалізуючи свій злочинний умисел, умисно наніс ОСОБА_10 кілька ударів кулаками в область голови і збивши її з ніг почав наносити численні цілеспрямовані удари ногами в область тулуба та голови потерпілої, яка від отриманих тілесних ушкоджень втратила свідомість.

Подолавши опір потерпілої, ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_10 , умисно почав здавлювати ногою шию потерпілої, чим обмежував її у диханні, поки остання не перестала подавати будь-яких ознак життя.

Своїми протиправними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілій ОСОБА_10 наступні несумісні із життям тілесні ушкодження: синці, садна, крововиливи на голові, крововиливи під м`якими мозковими оболонками зліва та справа, синець та крововилив на шиї, переломи під`язикової кістки, синці та крововиливи на тулубі, переломи 9,10,11 ребер зліва в проміжку між задньопахвовою та лопатковою лініями, переломи 6-12 ребер справа в проміжку між середньопахвовою та лопатковою лініями, переломи 8-11 ребер справа в проміжку між передньопахвовою та задньопахвовою лініями, переломи 2-10 ребер справа в проміжку між білягрудинною та середньоключичною лініями, розрив реберної плеври справа, незначна кількість крові в правій плевральній порожнині, крововилив на правому куполі діафрагми, синці та садна на кінцівках, від яких потерпіла померла на місці події.

Згідно висновку експерта № 339 від 20.08.2015 р. смерть ОСОБА_10 настала від сукупної травми: закритої травми грудей та шиї з переломами кісток, кровотечею та розвитком шоку. Ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_10 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в умисному вбивстві визнав частково, повідомивши, що коли він був у колонії мати писала йому, щоб він приїжджав до неї після звільнення. Після звільнення у 2013 році він приїхав жити до матері у с. Матюші, якій він 40 років був непотрібний, вона його та сестру покинула. Мати, якій було 90 років пересувалася на милицях. Між ним та матір`ю виникали сварки, конфлікти на протязі 2 років. 5 чи 6 липня 2015 р. він бачив на обличчі матері зліва біля ока синяк. 7 липня 2015 р. він їздив двічі до магазину за продуктами та горілкою. Коли приїхав додому то вжив 0,5 л горілки. Його дратувало те, що мати ходила і падала. Коли другий раз він прийшов з магазину додому то мати не говорила йому що впала, але її одяг був брудний. Він затягнув матір до хати, там вдарив її, вона впала на підлогу біля ліжка. Коли вона лежала на підлозі вдарив її ногою, взутою у резинові калоші більше 2 разів у бік, по тулубу зі злості, був сердитий на неї. Після нанесених ударів мати залишалася лежати та підлозі, не говорила, втратила свідомість. Далі він своєю ногою взутою у резинові калоші натиснув на шию матері, яка у цей час лежала не рухаючись на підлозі. Ногою стискав шию матері. Подивившись на неї зрозумів, що вона мертва. Зрозумівши що мати мертва подзвонив сестрі і сказав що матір убив. Вийшовши до сусіда сказав йому що вбив матір. Свою вину у завдані тілесних ушкоджень матері визнає, але вбивати її не хотів. Жалкує про вчинене, розкаюється.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчинені злочину, його вина у вчинені злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України підтверджується доказами, що досліджені судом:

потерпіла ОСОБА_8 відповідно до ст. 63 Конституції України від дачі показань у суді відмовилась;

показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що потерпілу і обвинуваченого знає. Він їхав з магазину. Побачив, що ОСОБА_12 лежить біля забору, був п`яний, сказав йому, що вбив її. Він зрозумів, що він вбив свою матір. Зайшовши до хати сусідки, побачив, що ОСОБА_13 лежить між ліжками на підлозі, була мертвою, ознак життя у неї не було. Він викликав міліцію. Між ОСОБА_12 і ОСОБА_13 були сварки. Потерпіла ОСОБА_13 не скаржилась що син її ображає. Один раз бачив на її обличчі на підборідді синяк, але вона казала, що впала. Солоха пиячив;

показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що він живе у с. Матюші. Солоху знає, але майже не спілкувався з ним. Із ОСОБА_13 спілкувався частіше. 7 липня 2015 р. йому подзвонив ОСОБА_15 і сказав, щоб він зайшов, ОСОБА_16 горя накоїв. Коли ОСОБА_15 зайшов у хату то сказав, що баби вже не має;

показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що він торгує продуктами у магазині «Продукти» у центрі села Матюші. Із ОСОБА_12 знайомий. Він двічі приходив 7 липня 2015 р. у магазин за продуктами, раз до обіду, другий раз з 12 до 13 години. Коли прийшов другий раз то був у стані алкогольного сп`яніння;

письмовими доказами, дослідженими судом:

рапортом старшого інспектора чергового чергової частини Білоцерківського МВ ГУ МС України в Київській області від 07.07.2015 р., відповідно до якого 07.07.2015 р. о 18 годині 55 хвилин по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що 07.07.2015 р. о 18 годині 30 хвилин по вул. Щорса, 45 в с. Матюші було виявлено труп ОСОБА_10 ;

протоколом огляду місця події від 07.07.2015 р. з фототаблицями, відповідно до якого у приватному будинку АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_10 , з ознаками застосування насилля;

протоколом огляду трупа від 08.07.2015 р. з фототаблицями, у якому вказані характер та локалізація виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, як при зовнішньому огляді так і при розтині;

висновком експерта № 339 від 20.08.2015 р., відповідно до якого: при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 знайдені наступні ушкодження: синці, садна, крововиливи на голові; крововиливи під м`якими мозковими оболонками зліва та справа; синець на крововилив на шиї, переломи під`язикової кістки; синці та крововиливи на тулубі, переломи 9,10,11 ребер зліва в проміжку між задньопахвовою та лопатковою лініями, переломи 6-12 ребер справа в проміжку між середньопахвовою та лопатковою лініями, переломи 8-11 ребер справа в проміжку між передньопахвовою та задньопахвовою лініями, переломи 2-10 ребер справа в проміжку між білягрудинною та середньоключичною лініями, розрив реберної плеври справа, незначна кількість крові в правій плевральній порожнині, крововилив на правому куполі діафрагми, синці та садна на кінцівках; синці з жовтим кольором (відтінком) на спині справа та зліва, на лівій боковій поверхні тулуба та лівому стегні. Смерть ОСОБА_10 , 1927 року народження, настала від сукупної травми: закритої травми грудей та шиї з переломами кісток кровотечею та розвитком шоку. Знайдені, при судово-медичній експертизі трупа, ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути від неодноразових контактів (в тому числі й ударів) ними (руками, ногами) по тілу потерпілої. Всі ушкодження в ОСОБА_10 не могли виникнути при падінні її з положення стоячи. Ушкодження, що спричинили смерть ОСОБА_10 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя;

протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2015 р., зафіксованого за допомогою відеозапису, з якого вбачається що підозрюваний ОСОБА_9 , в присутності захисника ОСОБА_7 розказав та показав, як саме він наносив удари, здушував шию ОСОБА_10 , тобто вчинив її вбивство;

висновком експерта № 271-331 від 20.08.2015 р., відповідно до якого локалізація та характер ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_18 не виключає можливість того, що більшість з них могла виникнути при обставинах вказаних підозрюваним ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименту від 09.07.2015 р.;

висновком експерта № 231 від 11.08.2015 р., відповідно до якого у змивах з лінолеуму, з ковдри, вилучених в будинку АДРЕСА_2 , на ватні тампони, виявлені сліди крові потерпілої ОСОБА_10 ;

висновком експерта № 802 від 20.07.2015 р., відповідно до якого сліди папілярних ліній, залишені пальцями та долонею руки, вилучені під час огляду місця події залишені пальцями та долонею руки ОСОБА_9 ;

протоколом огляду предметів від 18.07.2015 р., з фототаблицями, постановою про визнання речовими доказами, приєднання їх до матеріалів провадження від 18.07.2015 р. халата, кофти, натільної сорочки, трусів, таблиці із слідами папілярних ліній, 2 змивів речовини бурого кольору, контрольного зразка ватної палички, фрагмента нігтьових пластин;

протоколом № 604 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 07.07.2015 р. , відповідно до якого ОСОБА_9 на час огляду 07.07.2015 р. 23.10 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Судом у судовому засіданні здійснено перегляд відеозапису слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_9 09.07.2015 р.

Судом в судовому засіданні оглянуті речові докази: халат, кофта, натільна сорочка, труси, таблиці із слідами папілярних ліній, 2 змиви речовини бурого кольору, контрольний зразок ватної палички, фрагмент нігтьових пластин.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, доводів захисника про те, що він/обвинувачений не бажав вбивати ОСОБА_10 , тому, що вони спростовуються його ж показаннями у судовому засіданні, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , письмовими доказами, дослідженими судом: протоколом огляду місця події від 07.07.2015 р. з фототаблицями, протоколом огляду трупа від 08.07.2015 р. з фототаблицями, висновком експерта № 339 від 20.08.2015 р., відтвореним/переглянутим судом в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_9 09.07.2015 р., висновком експерта № 271-331 від 20.08.2015 р., та вважає ці його покази/доводи обраною позицією захисту, з метою уникнути обвинуваченим відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Досліджені судом докази, дозволяють суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст.115 ч.2 п.13 КК України.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає їх допустимими, достовірними, такими що узгоджуються між собою, достатніми, щоб покласти їх в основу обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 115 ч.2 п.13 КК України умисне вбивство вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочини, ступінь тяжкості, обставини вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний особливо тяжкий злочин.

Суд зазначає, що вбивство є найбільш тяжким злочином проти особи, оскільки особа позбавляється найціннішого життя.

ОСОБА_9 раніше судимий: 1) 27.06.2001 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 206 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 18.12.2003 р. Ірпінським міським судом Київської області за ст. 115 ч.1,71 КК України до 10 років позбавлення волі, звільнений 21.06.2013 р. по відбуттю покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: щире каяття, має психічне захворювання - страждає на органічне ураження головного мозку у вигляді органічного розладу особистості (МКХ-10;F07.0), обтяжене синдромом залежності від алкоголю (МКХ-10;F10.21). При цьому суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого перенесений ним інсульт, оскільки суду не надані належні письмові докази на підтвердження зазначеного.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_9 судом визнаються: рецидив злочинів (ст. 34 КК України), вчинення злочину щодо особи похилого віку ( ОСОБА_10 , 1927 року народження), вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння пункти 1,6,13 ч.1 ст. 67 КК України.

Згідно із характеристикою Бердичівської ВК № 70 ОСОБА_9 за місцем відбування покарання характеризується посередньо. Провину в скоєному злочині визнав частково. Допускав порушення вимог режиму утримання, за що 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав 2 заохочення. Працювати та приймати участь в суспільно-корисній праці не бажав. Приймати участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу не бажав. На шлях виправлення не став.

За місцем проживання ОСОБА_9 характеризується посередньо, схильний до вживання спиртних напоїв. Неодноразово до сільської ради надходили скарги.

На обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 323 від 15.07.2015 р. ОСОБА_19 безпосередньо до періоду інкримінованих йому дій, в період інкримінованих йому дій та в теперішній час страждав і страждає на органічне ураження головного мозку у вигляді органічного розладу особистості (МКХ-10;F07.0), який обтяжений синдромом залежності від алкоголю (МКХ-10;F10.21). В період інкримінованих йому дій ОСОБА_9 перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Ступінь виразності психічних розладів у ОСОБА_9 такий, що в період інкримінованих йому дій та в теперішній час він міг і може, але не в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рекомендується застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ч.2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яку слід сполучати із лікуванням синдрому залежності від алкоголю за місцем перебування, в тому числі у місцях позбавлення волі. ОСОБА_9 в період інкримінованих йому діянь у стані фізіологічного афекту не знаходився, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння, що виключає природний фізіологічний характер емоційної реакції. До того ж у нього була відсутня притаманна фізіологічному афекту трьохфазна динаміка розвитку емоційної реакції на те, що відбулося.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, наслідки у виді смерті людини, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем колишнього відбування покарання, проживання посередньо, раніше судимий за умисне вбивство, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисне вбивство, що на думку суду, свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, обставини, які пом`якшують покарання, обставини, які обтяжують покарання, вважає ОСОБА_9 представляє підвищену суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах його тривалої ізоляції від суспільства, призначення йому покарання у виді позбавлення волі у верхній межі санкції частини 2 ст. 115 КК України.

Суд, незважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, має психічне захворювання - страждає на органічне ураження головного мозку у вигляді органічного розладу особистості (МКХ-10;F07.0), обтяжене синдромом залежності від алкоголю (МКХ-10;F10.21), враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчиненого злочину, наслідки у виді смерті людини, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше судимий, вперто не бажає ставати на шлях виправлення, не знаходить підстав для призначення ОСОБА_9 менш суворого покарання, оскільки вважає позбавлення волі на менш тривалий строк, буде несправедливим через м`якість, оскільки він вдруге вчинив умисне вбивство, недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, не відповідатиме меті покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

При призначенні покарання суд враховує положення пунктів 1-5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., з послідуючими змінами.

Відповідно до ст.ст. 20,93 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність), та (або) керувати ними. Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини. Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахування ступеня небезпечності психічного захворювання для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 323 від 15.07.2015 р. ОСОБА_19 безпосередньо до періоду інкримінованих йому дій, в період інкримінованих йому дій та в теперішній час страждав і страждає на органічне ураження головного мозку у вигляді органічного розладу особистості (МКХ-10;F07.0), який обтяжений синдромом залежності від алкоголю (МКХ-10;F10.21). В період інкримінованих йому дій ОСОБА_9 перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Ступінь виразності психічних розладів у ОСОБА_9 такий, що в період інкримінованих йому дій та в теперішній час він міг і може, але не в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Рекомендується застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ч.2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, яку слід сполучати із лікуванням синдрому залежності від алкоголю за місцем перебування, в тому числі у місцях позбавлення волі.

Суд оцінивши вказаний висновок судово-психіатричної експертизи № 323 від 15.07.2015 р., вважає його належним та допустимим доказом, оскільки він є науково обґрунтованим, переконливим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, положення ст.ст. 92,93 п.2,94 ч.1п.1 КК України, пунктів 3,6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р., суд визнає ОСОБА_9 , який в період інкримінованих йому дій та в теперішній час міг і може, але не в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждав і страждає на органічне ураження головного мозку у вигляді органічного розладу особистості (МКХ-10;F07.0), обтяжене синдромом залежності від алкоголю (МКХ-10;F10.21), обмежено осудним (ч.1 ст.20 КК України) та вважає необхідним застосувати до нього рекомендований комісією лікарів психіатрів примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання (ч.2 ст.20 КК України).

Цивільний позов відсутній.

Витрати на залучення експерта в розмірі 429 грн. 66 коп., підтверджені документально, суд стягує із обвинуваченого, керуючись вимогами ст. 124 КПК України.

Речові докази: халат, кофту, натільну сорочку, труси, таблиці із слідами папілярних ліній, 2 змиви речовини бурого кольору, контрольний зразок ватної палички, фрагмент нігтьових пластин, які передані на зберігання до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 1420/2015 від 30.07.2015 р., слід знищити.

В ході досудового розслідування ОСОБА_9 був затриманий 08 липня 2015 р. о 14 годині 00 хвилин, відносно нього 10 липня 2015 р. обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.13 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років із застосуванням на підставі ст.ст. 93 п.2, 94 ч.1 п.1 КК України примусового заходу медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 06 січня 2016 р.

У строк відбуття покарання ОСОБА_9 зарахувати строк досудового тримання під вартою з 08 липня 2015 р. до 06 січня 2016 р.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення, а саме період з 08 липня 2015 р. по 06 січня 2016 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 429 грн. 66 коп.

Речові докази: халат, кофту, натільну сорочку, труси, таблиці із слідами папілярних ліній, 2 змиви речовини бурого кольору, контрольний зразок ватної палички, фрагмент нігтьових пластин, передані на зберігання до Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області за квитанцією № 1420/2015 від 30.07.2015 р. - знищити.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_20 Закаблук

Суддя ОСОБА_3