Ухвала
іменем україни
07 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001194, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, який мешкає у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз 03 серпня 2015 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК із застосуванням статей 75, 76 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком тривалістю 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 03 вересня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією частини належного йому на праві власності майна.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5 постановлено виконувати самостійно.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, щоОСОБА_5 не було забезпечено права на захист та права на доступ до правосуддя в суді апеляційної інстанції, оскільки усупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК розгляд апеляційної скарги обвинуваченого відбувся за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час і місце апеляційного розгляду.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 27 липня 2015 року близько 01.00 год, побачивши моторолер марки «SUZUKI ADRESS», який знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , відкривши внутрішній засов на воротах огородження вищевказаного домоволодіння, проник на територію та не приводячи в дію двигун, викотив моторолер з двору, таким чином незаконно заволодів даним транспортним засобом, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 11 054,64 грн.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка не підтримала касаційної скарги прокурора і просила залишити її без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 289 КК по суті не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції не перевіряються.
Доводи касаційної скарги прокурора про порушення права на захист засудженого ОСОБА_8 та обмеження його права на доступ до правосуддя, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Як видно з матеріалів кримінального провадження, після відкриття судового провадження в суді апеляційної інстанції за скаргою ОСОБА_8 , ухвалою від 19 жовтня 2015 року було призначено судовий розгляд цієї справи, про що завчасно повідомлено усіх учасників судового провадження, у тому числі заявника. При цьому, він у своїй скарзі не зазначав свого бажання щодо особистої участі під час судового провадження в суді апеляційної інстанції та упродовж підготовки до апеляційного розгляду не направляв до суду жодних клопотань про його етапування до зали судових засідань, як це передбачено ч. 4 ст. 401 КПК.
Крім того, як убачається з аудіозапису судового провадження в суді апеляційної інстанції, секретарем судового засідання доповідалась явка учасників судового провадження і колегією суддів вирішувалось питання щодо можливості розгляду справи за відсутності обвинуваченого, участь якого в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що питання про погіршення становища обвинуваченого в апеляційному суді не ставилось, колегія суддів дійшла висновку, що права на захист засудженого ОСОБА_8 апеляційний суд не порушив, як і не обмежив його права на доступ до перегляду судових рішень в порядку апеляційної процедури.
У зв`язку з тим, що твердження прокурора у касаційній скарзі об`єктивно нічим не підтверджені, то вони, на думку колегії суддів, носять характер припущень і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції.
Оскільки істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не виявлено, то касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3