Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/968/16-к
Провадження № 1-в/553/732/2016
У Х В А Л А
Іменем України
24.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити виходячи із того, що засуджений відбув більше ? частин призначеного йому судом покарання, позитивно характеризується, в період відбування покарання був працевлаштований, стягнень не має, має поганий стан здоров`я та перебував на диспансерному обліку, своє поведінкою довів своє виправлення та те, щоб до нього було застосовано умовно дострокове звільнення.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного клопотання.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Судом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 16.10.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15 ст.305, ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту затримання, тобто з 11 лютого 2014 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 скоротили наполовину невідбуту частину призначеного покарання у виді позбавлення волі остаточно призначеного йому даним вироком, і у зв`язку з цим, визначення нового строку покарання, належного до відбування засудженим, обчислювати з 19 квітня 2014 року дня набрання чинності вказаним законом.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок суду відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 17.11.2014 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 01.02.2016 року зараховано в строк покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2014 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією особливо небезпечного наркотичного засобу, що був предметом контрабанди, та без конфіскації майна, строк попереднього ув`язнення в період з 11 лютого 2014 року по 17 листопада 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З урахуванням викладеного, строк покарання засудженого складає: початок строку покарання 11.02.2014 року, кінець строку покарання 09.06.2016 року. Таким чином судом встановлено, що станом на 24.03.2016 року засуджений фактично відбув більше ? строку покарання, невідбута частина покарання станом на 24.03.3016 року становить 2 місяці 17 днів.
Засуджений ОСОБА_4 покарання відбуває з 11.02.2014 року, за період перебування в СІЗО м. Харкова характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 19.12.2014 року ОСОБА_4 відбував покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64). За час відбування покарання мав два стягнення, а саме за невиконання команди підйом та невихід до їдальні, які погашені у встановленому законом порядку.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої начальником установи 02.09.2015 року, зокрема, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризувався посередньо. Намагався дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. За станом здоров`я працездатний, перебував на диспансерному обліку в медичній частині установи з приводу наявних в нього хвороб. Дотримувався санітарно-гігієнічних норм. Виконував роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Був працевлаштованим на швейній дільниці виробництва установи. Приймав участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Заходи виховного характеру відвідував, намагався роботи вірні для себе висновки. Вину у скоєному злочині визнає.

З характеристики засудженого, наданої психологом відділу СВ та ПР Сумського слідчого ізолятору та затвердженої заступником начальника СІЗО із СВ та ПР від 21.03.2016 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 у Сумському слідчому ізоляторі перебуває з 05.03.2016 року. За період знаходження в установі стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. Із представниками адміністрації поводиться стримано. За характером спокійний, врівноважений. Із співкамерниками підтримує дружні, рівні стосунки.

Отже, аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_4 протягом усього періоду відбування покарання, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого можна визнати сумлінною та це свідчить про ті процеси позитивних змін, які відбулися та відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Так у засудженого на даний час відсутні стягнення, позитивна характеристика, на протязі відбування покарання був працевлаштований в установі відбування покарання, тобто займався суспільно корисною працею, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, критично ставиться до скоєного. А тому всі ці дані свідчать про виправлення засудженого.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що заява захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , згідно ст. 81 КК України звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на 02 міс. 17 днів.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1