Справа № 640/9582/16-к
н/п 1-кс/640/7330/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Челябінськ, Російської Федерації, громадянина України, в силу ст.89 КК не судимого, зі слів одруженого, зі слів має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 2004 років народження, зі слів має на утриманні дружину, яка страждає психічним захворюванням, зі слів працює прибиральником в ТОВ «Автоград», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
встановив:
23.09.2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що ОСОБА_5 13.06.2016, приблизно о 16:30 год., керував технічно справним автомобілем «Nissan Terrano 2.7 D», р.н. НОМЕР_1 та рухався на території Золочівського району Харківської області зі сторони с. Миронівка та здійснював виїзд на головну автодорогу «Харків-Золочів».
В районі 29 км автодороги «Харків-Золочів» водій ОСОБА_5 виїжджаючи з другорядної дороги на головну грубо порушив вимоги п. 16.11 та вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 та пасажири ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження різних ступенів тяжкості.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №738-А/16 від 23.07.2016 ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: важкої відкритої черепно-мозкової травми: перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа у області середньої черепної ямки, крововиливи над і під тверду мозкову оболонку, субарахноїдальний крововилив, забій головного мозку з вогнищами контузій лівою лобової і скроневої часток; забито-рвані рани у області лівої надбрівної дуги, нижньої губи, підборіддя; закрита травма грудної клітки: перелом 6-7 ребер зліва, забій легенів, забій серця, лівобічний гемопневмотракс.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №740-А/16 від 21.07.2016 ОСОБА_10 отримала тяжкі тілесні ушкодження, а саме: важка краніо-лицьова травма із забоєм головного мозку, лобовою і скроневою долею, із здавленням епідуральною гематомою лівої скроневої області, субарахноїдальним крововиливом, перелом лівої скроневої кістки з переходом на середню черепну ямку, рвані рани потиличної області, забита рана правої тім`яно-скроневої області, відкритого перелому альвеолярного відростка верхньої щелепи, розтрощена рана верхньої і нижньої губ, з подальшим розвитком психоорганічного синдрому, закритий перелом лонних і сідничних кісток справа.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №739-А/16 від 14.07.2016 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку з пластинчатим субудуральним крововиливом справа, забита рана в потиличній області справа, садна лобової області, синець в околоочній області зліва, закритий поперечний перелом діафаза лівої великогомілкової кістки в середній третині із зсувом, закритий перелом діафаза правої стегнової кістки в нижній третині із зсувом.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , виразилося в тому, що він, керуючи транспортним засобом «Nissan Terrano 2.7 D», рухаючись по другорядній дорозі не надав перевагу транспортному засобу який рухався по головній дорозі та допустив зіткнення з ним, що спричинило тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .
Порушення правил безпеки дорожнього руху, які встановлені у діях ОСОБА_5 згідно висновку автотехнічної експертизи №797/16 від 21.09.2016 перебувають у причинному зв`язку з виникненням події.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим частково, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
23.09.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_9 .
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.06.2016, висновками судово-медичних експертиз, висновком авто-технічної експертизи, оглядом відеозапису з місця пригоди, допитом ОСОБА_11 , ОСОБА_5 .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України). Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі "Белевитський проти Росії", пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Слідчий суддя погоджується з наведеними у клопотанні слідчого ризиками, передбаченими п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та вважає їх встановленими існування, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що слідчі дії в зазначеному кримінальному проваджені не завершені.
У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу або продовження його застосування слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, з урахуванням даними про особу підозрюваного.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 2004 років народження, має на утриманні дружину, яка страждає психічним захворюванням, працює прибиральником в ТОВ «Автоград», має постійне місце мешкання.
Разом з тим, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 належної поведінки та запобігання вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Так, при розгляді клопотання слідчим суддею, з врахуванням матеріалів, наданих учасниками процесу, не встановлено обставин, які б виключали обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин та з огляду на те, що прокурором не доведено виправданості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленим ризикам, законні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_5 відсутні, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити у повному обсязі.
З огляду на вище вказане, слідчий суддя обирає для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням часу, який необхідний для роботи підозрюваному.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити підозрюваному залишати житло будинок АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, строком на 2 місяці, тобто до 23 листопада 2016 року, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання; 4) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня; 5) утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні; 6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу направити для виконання СУ ГУНП в Харківській області через старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Встановити строк дії ухвали до 23 листопада 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1