Справа № 446/1830/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2016 року м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 15 квітня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, який надійшов з угодою про визнання винуватості від 23 вересня 2016 року укладеної між прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
04 жовтня 2016 року до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 15 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

З обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, яка укладена 23 вересня 2016 року між прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачений, захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості від 23.09.2016 р.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам закону, суд відзначає наступне.
Як видно з обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи в.о. директора ДП "Буське лісове господарство" неналежно виконував свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого завдав істотної шкоди державним інтересам у сумі 323 316,72 грн.

Відповідно до положень ст. 472 КПК України (в редакції Закону України від 12.02.2015 р. N 198-VIII) в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

У пункті 10 Постанови Пленуму ВССУ №13 від 11.12.2015р. "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" зазначено, що в угоді про визнання винуватості серед інших обставин зазначаються зокрема умови про беззастережне визнання підозрюваним/обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення та умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення (обов`язкові складові змісту угоди), а також обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, якщо такі домовленості мали місце (необов`язкова чи субсидіарна складова змісту угоди)

Тобто, зазначені вище норми права та роз`яснення Пленуму ВССУ дають підстави для висновку, що обов`язковою складовою змісту угоди про визнання винуватості є умова щодо відшкодування державі збитків завданих злочином та часткове звільнення обвинуваченого від такої цивільної відповідальності.

Разом з тим, аналіз підписаної сторонами Угоди про визнання винуватості від 23.09.2016р. свідчить, що така не містить будь-яких умов щодо відшкодування шкоди обвинуваченим, а отже така угода не має однієї із її обов`язкових складових, які визначені законом.

Також суд відзначає, що окрім іншого як необов`язкова складова змісту угоди, згідно наведених вище норм права, є обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, якщо такі домовленості мали місце.

В підписаній між сторонами угоді про визнання винуватості від 23.09.2016р. (пункт 2) сторони визначили таку умову, а отже визнали її як обов`язкову і зазначили, що підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті інших осіб, які вчиняють кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів.

Таке зобов`язання обвинуваченого щодо викриття злочинів пов`язаних із наркотичними засобами, на думку суду, ніяким чином не стосується суті кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 та яке пов`язане із службовою недбалістю. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що будь-якого відношення до вчинення злочинів із наркотичними засобами він не має, а тому суд вважає, що таке зобов`язання він явно не зможе виконувати.

Як зазначено у п. 16 вищенаведеної постанови Пленуму ВССУ, суд повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи зможе він реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема відшкодувати завдану ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду з огляду на її розмір та строк відшкодування, визначені в угоді про примирення, чи вчинити дії, перелік яких у ній зазначено, або ж виконати обов`язки щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, викладені в угоді про визнання винуватості. Якщо ж під час судового провадження суд встановить, що обвинувачений не в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, він відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК має відмовити в затвердженні угоди.

Суд при розгляді даної справи, проаналізувавши фактичні обставини справи та положення закону, які встановлюють вимоги до угоди про визнання винуватості, дійшов до висновку про неможливість пересвідчись у відшкодуванні шкоди, її розміру та строки відшкодування, а також у виконанні обов`язків обвинуваченого по співпраці у викритті іншого кримінального правопорушення.

А тому, суд дійшов до висновку, що таку угоду відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України не може бути затверджено судом, а кримінальне провадження слід повернути прокурору для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК.

Керуючись ст. ст. 314, 472, 474 КПК України,

УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 23 вересня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 15 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000291 від 15 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя