Провадження 11-кп/792/237/16
Справа № 673/1581/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
законного представника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 27 жовтня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Деражнянського районного суду від 26 січня 2016 року, -
В с т а н о в и л а:
Вироком Деражнянського районного суду від 26 січня 2016 року
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, учня першого курсу ДПТНЗ „Деражнянський професійний аграрний ліцей, раніше не судимого,
засуджено за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.
Ухвалено стягнути із законного представника ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 294 грн. 62 коп.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, 25 жовтня 2015 року біля 20 год. неповнолітній ОСОБА_9 , перебуваючи на території, прилеглій, до колишнього тракторного парку СТОВ „Колос по вул. Миру в смт. Вовковинцях Деражнянського району, діючи з прямим умислом та з корисливого мотиву, скористався тим, що потерпілий ОСОБА_10 спав, таємно викрав належний йому мобільний телефон Fly, моделі IQ-434, з сім картою та картою пам`яті, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 1260 грн.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду змінити та на підставі ст.ст. 97, 105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 .
Зазначає, що ОСОБА_9 раніше не судимий, вперше вчинив умисний злочин, який класифікується як злочин середньої тяжкості, є неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.
Вказує, що під час розгляду провадження в місцевому суді ним було заявляв клопотання про звільнення ОСОБА_9 від покарання та застосування до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері, однак дане клопотання місцевим судом вирішено не було.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника та законного представника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечив проти задоволення апеляції, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставинах, грунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах, у тому числі і показань потерпілого ОСОБА_10 , зізнавальних свідчень самого ОСОБА_9 та даних відповідних протоколів у сукупності із висновком товарознавчої експертизи щодо вартості викраденого мобільного телефону.
Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_9 за ч.1 ст. 185 КК України сумніву не викликає.
Між тим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , місцевий суд хоча і послався на те, що враховує всі обставини справи та данні, що позитивно характеризують особу обвинуваченого, однак не в повній мірі їх врахував та не обговорив питання застосування примусових заходів виховного характеру про, що зазначено у ст. 105 КК України.
Тим самим суд не дотримався положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15.05.2006 року, із яких при вирішенні питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості суд зобов`язаний обговорювати можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру, замість кримінального покарання.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, тобто його виправлення може бути досягнуто застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Таким чином місцевий суд не врахував вищевказаних вимог закону та не в достатній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, щиро розкаявся, скоїв злочин неповнолітнім, за місцем проживання та навчання характеризується лише позитивно.

Вказані обставини, з урахуванням тяжкості скоєного ним злочину, дають підстави дійти висновку, що на момент ухвалення вироку, ОСОБА_9 міг бути звільнений від покарання, із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру з передачею під нагляд батьків.

На думку колегії суддів, за наявності даних про бездоганну поведінку, неповнолітній ОСОБА_9 покарання не потребує.

За вказаних обставин, вирок місцевого суду підлягає зміні.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Деражнянського районного суду від 26 січня 2016 року стосовно ОСОБА_9 змінити.

ОСОБА_9 вважати засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_8 , строком на 1 рік.

В решті вирок залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/
Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2