Дата документу 02.09.2016
Справа № 509/4150/14-к

У Х В А Л А
02 вересня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого - ОСОБА_8 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козубівка Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.6, ст.187 ч.4 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Надлиманське Овідіопольського району Одеської області, громадянки України, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, не заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.6, ст.187 ч.4 КК України,
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.115 ч.2 п.6 КК України (умисне вбивство при обтяжуючих обставинах) та ст.187 ч.4 КК України (розбій при обтяжуючих обставинах).
Обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про необхідність розгляду судом питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою, мотивуючи тим, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, а саме що обвинувачені можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора, обвинувачені та їх захисники проти задоволення клопотання заперечували. Захисники заявили клопотання про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який.
Суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою слід продовжити, а у задоволенні клопотань захисників щодо зміни запобіжного заходу слід відмовити у зв`язку із їх необґрунтованістю.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК Українивирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стороною обвинувачення надані достатні докази (показання в суді свідків, висновки експертиз, в тому числі висновок експертизи щодо причин смерті особи, у вбивстві якої обвинувачуються підсудні, протоколи огляду місця події), які доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень.
Обвинувачення підсудних у вчиненні декількох корисних кримінальних правопорушень, передбачених ст.187 ч.4 та ст.115 ч.2 КК України, а також відсутність у них джерел доходу, достатнього для проживання, свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений статтею 177 КПК України, а саме що підсудні можуть вчинити інше корисне кримінальне правопорушення, а також свідчить про недостатність застосування щодо них більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаного ризику - особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту.
При вирішенні питання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, крім наявності ризику, передбаченого ст.177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, їх вік та стан здоров`я, недостатню міцність їх соціальних зв`язків в місті їх постійного проживання, наявність у них неповнолітніх дітей, їх незадовільний майновий стан, відсутність в них судимостей, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 199, 331, 371-372 КПК України,
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 продовжити до 31 жовтня 2016 року.
Відмовити у задоволенні клопотань захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який.
Копії ухвали після її оголошення вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.
Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3