АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1670/16 Справа № 191/2840/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 0000455 від 08 березня 2015 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого: 11.12.2014 року за ч.1 ст.286 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього відповідними обов`язками,

за участю прокурора ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 122 КК України до 3 років обмеження волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України остаточно визначено покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі з позбавленням керувати транспортним засобом на 3 роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди 7393,97 гривень; моральної шкоди 10000 гривень.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 , не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог кримінального закону та роз`яснень які містяться у п.26 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судоми кримінального покарання», призначив ОСОБА_7 за сукупністю вироків додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами без врахування відбутої частини даного покарання.

За вироком суду ОСОБА_7 , 08 березня 2015 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись біля кафе «Шанель» по вул. Робоча в смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , в ході якого, стоячи обличчям до потерпілого двома руками навмисно штовхнув останнього в область тулубу, від чого той не втримав рівновагу та впав на спину, а ОСОБА_7 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому сів зверху на нього та наніс не менше 10 ударів обома руками стиснутими в кулаки в область обличчя, а саме в область нижньої щелепи, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого двобічного перелому нижньої щелепи: справа на рівні суглобового відростку зі зміщенням та ментального (ділянка підборіддя) посередині, які відносяться категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я понад 3 тижні, більш як 21 доба.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_9 погоджується з апеляційними вимогами прокурора і не заперечує проти зміни вироку в частині призначеного покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 належним чином повідомлені про час і місце розгляду даної справи, проте ніхто з них не повідомив про причини своєї неявки в судове засідання, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе визнати їх неявку в судове засідання без поважних причин та розглянути апеляційну скаргу за відсутності останніх.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, пояснення потерпілого ОСОБА_9 , провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і проаналізувавши аргументи, що містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, з огляду на наступне.

У відповідності з положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Так як висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій ніким із учасників судового розгляду не оскаржується, визнавались самим обвинуваченим в ході судового провадження в суді першої інстанції, то апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Як вбачається з положень ч.3 ст.55 КК України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань , а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу з моменту набрання законної сили вироком.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року ОСОБА_7 , засуджено за ч.1 ст.286 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до довідки ОДК УМВД України в Дніпропетровській області від 20 березня 2015 року про наявність судимості у обвинуваченого ОСОБА_7 вирок 11 грудня 2014 року набрав законної сили в цей же день.

Таким чином на день ухвалення вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року не відбута частина додаткового покарання, як зазначено в апеляційній скарзі прокурора складає 1 рік 6 місяців.

Відповідно до положень ч.3 ст.71 КК України призначене хоча б за одним з вироків додаткове покарання або не відбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Згідно з роз`яснень, що містяться у п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.20.2013 року зі змінами і доповненнями «Про практику призначення судами кримінального провадження», при визначенні покарання за правилами ст.71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком. Не відбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати не відбуте засудженим додаткове покарання, або його не відбуту частину за попереднім вироком.

Таким чином, суд першої інстанції не виконав вищевказані вимоги закону і дійшов до помилкового висновку про необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Згідно з вимогами п. 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З рахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання підлягає зміні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити в повному обсязі.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.121 КК України до покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднати покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 3 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік 6 місяців.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На ухвалене рішення апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії вироку апеляційного суду.

Судді: