АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/2173/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/791/613/16
Категорія: заміна невідбутого покарання більш м`яким Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року червня місяця „08 дня

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року,

встановила:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні спільного клопотання спостережної комісії Білозерського району та комісії Дар`ївської виправної колонії УДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (№ 10) про вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт щодо засудженого: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка Каланчацького району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 травня 2013 року за ст. 187 ч. 3 КК України на 7 років позбавлення волі, зі змінами внесеними ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Херсонської області від 16 липня 2013 року вважається засудженим за ст. 187 ч. 3, 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку 18.03.2013 року, кінець строку 13.11.2017 року.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що ОСОБА_8 13 травня 2015 року було відмовлено в заохочувальній нормі, а саме в переведенні до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не став на шлях виправлення. За весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, два стягнення за порушення правил внутрішнього розпорядку установи та за зберігання заборонених предметів. Аналіз поведінки засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування покарання свідчить, що він не став на шлях виправлення, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Дар`ївської виправної колонії (№ 10), замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким у виді виправних робіт. Вказує, що своєю сумлінною поведінкою та добросовісним ставлення до праці довів, що він став на шлях виправлення, що підтверджується наданою адміністрацією колонії характеристикою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, вислухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу засудженого, в дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 своєї постанови № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, на момент звернення до суду із клопотанням фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання.
За час відбування покарання два рази порушував режим утримання, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення. З довідки про заробітну плату видно, що ОСОБА_8 працював лише в період з березня 2015 року по травень 2015 року та з серпня 2015 року по листопад 2015 року. В період відбування покарання з серпня 2013 року по травень 2015 року адміністрацією колонії не заохочувався.
З протоколу № 20 від 22 вересня 2015 року видно, що 13 травня 2015 року засудженому відмовлено у переведені до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не стає на шлях виправлення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, своєю поведінкою і ставленням до виконання обов`язків у період відбування покарання не підтвердив успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання у виді виправних робіт.
Неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження або істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів, - не встановлено.

Таким чином колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими і вважає, що ухвала суду має бути залишена без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року щодо нього - без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

________________ _____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2