Справа №484/3397/15-к 17.06.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
17 червня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2016 року, яким обвинувачену
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кримка Первомайського району Миколаївської області, громадянку України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та виправдати обвинувачену ОСОБА_6 за відсутності в її діях складу кримінального правопорушення.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

_________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/784/431/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що рішення суду прийняте з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону без повного і всебічного аналізу наявних у справі доказів, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд безпідставно поклав в основу обвинувачення показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони не були безпосередніми свідками бійки та не бачили тілесних ушкоджень у потерпілої після бійки з обвинуваченою, а також їх свідчення є неузгодженими і відрізняються від показань потерпілої. Крім того, наголошує, що вказані свідки при розгляді іншого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , за цими ж подіями, надавали інші покази ніж в даному проваджені.

Вважає, що суд повинен був критично поставитися також до показів потерпілої ОСОБА_11 , оскільки вона в суді надавала суперечливі показання, які не узгоджуються з доказами дослідженими судом.

Вказує, що потерпіла ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходяться у неприязних відносинах з обвинуваченою, у зв`язку з чим, на її думку, вказані особи дають неправдиві показання з метою помсти.

Вважає висновок експерта недопустимим доказом, оскільки він протирічить поясненням потерпілої, наданими в судовому засіданні, яка вказала, що ОСОБА_6 завдала їй лише два удари в область голови та один удар в область правого плеча, у зв`язку з чим вона відразу звернулась за медичною допомогою. Однак, у висновку експерта зазначено інший час звернення потерпілої за медичною допомогою, а також про наявність у потерпілої тілесних ушкоджень в області шиї, грудної клітини, про отримання яких заперечувала сама ОСОБА_11 .

Наполягає на тому, що суд повинен був критично оцінити показання потерпілої і свідків, а також не повинен був брати до уваги висновок експерта про наявні у потерпілої тілесні ушкодження.

Вважає, що суд безпідставно не врахував її доводи про неналежність та недопустимість в якості доказу - направлення потерпілої до лікаря, яке було видано медичною сестрою ОСОБА_12 , оскільки на ньому відсутні всі необхідні реквізити.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.06.2015 року о 09 годині, у ОСОБА_6 , яка знаходилася біля магазину «Меблі», розташованого по вул. Центральній, 78 в с. Кумарі Первомайського району Миколаївської області, виник конфлікт з потерпілою ОСОБА_11 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, під час якого обвинувачена нанесла потерпілій один удар ключем від штаби в область правого плеча та два удари в область голови дерев`яною шваброю, яку взяла із приміщення магазину.

В результаті вказаних противоправних дій обвинуваченої ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, садном волосяної частини голови, шиї, садном грудної клітини, крововиливом правого плеча. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_13 в скоєнні вказаного у вироку злочину, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку.

Обставини, під час яких стався конфлікт 27.06.2015 року, фактично підтвердила і сама обвинувачена ОСОБА_6 , яка не заперечувала, що між нею та потерпілою ОСОБА_11 виникла сварка, вона відштовхнула потерпілу і почалась бійка. Під час бійки вони упали на землю, схватили одна одну за руки, а потім підбігли продавці з інших магазинів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які їх розборонили. При цьому зазначала, що ОСОБА_11 не била та тілесних ушкоджень їй не завдавала.

Однак, такі показання обвинуваченої являються неспроможними та спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що 27.06.2015 року о 09 годині пішла до магазину «Меблі» в с. Кумарі, щоб купити меблі. Підійшовши до магазину, вона почула в свою сторону образи від ОСОБА_6 , після чого остання ключем від штаби дверей вдарила її в праве плече, а потім шваброю, яка стояла з боку дверей магазину, двічі вдарила її по голові. Під час бійки обвинувачена дряпала її по шиї та по грудям. На її крик прибігли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які їх розборонили та вона залишила місце події.

В той же день, близько 09 години 30 хвилин, будучи вдома, у неї погіршилося самопочуття і вона зателефонувала медичній сестрі ОСОБА_12 , яка надала їй медичну допомогу, оскільки боліла голова та був високий тиск. Медичне обстеження вона пройшла 30.06.2015 року у зв`язку зі святами та вихідними днями 27-29 червня 2015 року.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в суді пояснили, що побачивши конфлікт відразу побігли до магазину «Меблі», де побачили ОСОБА_11 , яка звала на допомогу та просила ОСОБА_6 відпустити її. Остання тримала потерпілу за ногу і в руках у неї був залізний ключ від штаби дверей. Вони вихватили ключ з рук обвинуваченої, щоб остання нікого ним не вдарила, та розтягнули їх в різні сторони. Однак, обвинувачена продовжувала вести себе агресивно, кидалася на потерпілу, а тому вони сказали ОСОБА_11 щоб та скоріше забиралася. Також зазначили, що швабра, яка завжди стояла на порозі магазину, після бійки лежала на порозі.

Свідок ОСОБА_12 , медична сестра, в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_11 27.06.2015 року близько 9 години 40 хвилин звернулася до неї зі скаргою на головний біль та нудоту. Під час огляду у неї було виявлено високий тиск, на тіменній частині голови гематома, та вона скаржилася на біль у плечі. За результатами огляду, ОСОБА_11 було надано направлення до лікаря. Однак, 28.06.2015 року вона повторно звернулася до неї за медичною допомогою, так як на прийом до лікаря не ходила.

Також зазначила, що зі слів потерпілої їй стало відомо, що вказані тілесні ушкодження вона отримала 27.06.2015 року біля магазину від обвинуваченої ОСОБА_6 .

Зазначені вище показання потерпілої ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , є послідовними та узгоджуються не тільки між собою, а з іншими дослідженими матеріалами провадження.

Згідно висновку експерта №367 від 30.06.2015 року у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, садном волосяної частини голови, шиї, садном грудної клітини, крововиливом правого плеча.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний ОСОБА_11 , тобто 27.06.2016 року, від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З урахуванням наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку доказам наданим стороною обвинувачення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення та правильно кваліфікував її дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_11 .

Посилання апелянта про наявність суперечностей щодо тілесних ушкоджень отриманих потерпілою, є неспроможними.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що саме від нанесених ОСОБА_6 ударів ОСОБА_11 в голову та область правого плеча, останній спричинено тілесні ушкодження.

Висновок експерта №367 від 30.06.2015 року, є належним та допустимим доказом, оскільки експерт зробив цей висновок на підставі особистого огляду та амбулаторної картки хворої, що відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу" та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року із змінами.

Отримання вказаних у висновку експерта тілесних ушкоджень потерпілою за інших обставин, матеріали провадження не містять.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично поставився до доводів захисника про неналежність та недопустимість такого доказу, як направлення потерпілої до лікаря, оскільки, як вказує захисник, на ньому відсутні вихідний реєстраційний номер та прізвище особи, яка надала це направлення.

Під час судового засідання в суді першої інстанції медична сестра ОСОБА_12 підтвердила, що саме вона видала це направлення потерпілій до Первомайської центральної лікарні, у зв`язку з її поганим самопочуттям. Підстав вважати цей документ неналежним та недопустимим доказом, не має.

Крім того, цей документ підтверджує лише факт звернення потерпілої за медичною допомогою і не стосується виявлених в подальшому у неї тілесних ушкоджень.

Доводи захисника про те, що потерпіла ОСОБА_11 , свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходяться у неприязних відносинах з обвинуваченою, у зв`язку з чим, вказані особи дають неправдиві показання з метою помсти, є лише її припущеннями та не підтверджуються матеріалами провадження.

Більш того, як вбачається з вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року, яким було засуджено ОСОБА_11 за завдання ОСОБА_13 тілесних ушкоджень за тими ж подіями, які сталися 27.06.2015 року, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надавали покази, які є аналогічними показанням, наданими ними під час даного судового провадження.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого нею злочину, даних про її особу, а також відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Врахувавши вказані обставини, суд призначив обвинуваченій покарання в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування вироку, не встановлено.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 532 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 березня 2016 року стосовно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: