АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/394/16 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 646/5385/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

законного представника

н/п обвинуваченого - ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

представиника потерпілої - ОСОБА_10

обвинуваченого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00205 від 27.01.2015 року за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 листопада 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Коротич Харківського району Харківської області, громадянин України, не одружений, з неповною середньою освітою, студент 3 курсу Харківського професійного машинобудівного ліцею, не працюючий, не судимий, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнанний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України, якому призначено покарання: - за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі; - за ч.1 ст.115 КК України 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 8 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховано з 27.01.2015 року, зарахувавши в строк покарання термін тримання під вартою під час досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді тримання підвартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_12 в дохід держави судові витрати розмірі 3120,84 грн.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_12 визнаний винним в тім, що 26 січня 2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, знаходився за місцем мешкання малознайомого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_12 у жилій кімнаті за вказаною адресою дістав розкладний ніж, який мав при собі, діючи з умислом, направленним на вбивство, наніс ОСОБА_13 двадцять ударів ножем, спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи №7/307-Дм/15 від 23.03.2015р., колото-різані поранення в області шиї та грудної клітини, а саме: 8 (вісім) колото-різаних поранень лівої передньобокової поверхні шиї у верхній третині з пошкодженням лівої внутрішньої сонної артерії та правої пластини щитовидного хряща гортані, дванадцять (12) колото-різаних поранень передньої поверхні лівої половини грудної клітини, чотири (4) із яких проникли в ліву плевральну порожнину в 2 і 4 міжребер`ях з пошкодженням тканини верхньої частки лівої легені, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя, внаслідок чого ОСОБА_13 помер на місці. Причиною смерті ОСОБА_13 явилася гостра крововтрата, внаслідок множинних колото-різаних поранень шиї (8) та грудної клітини (12).

Крім того, 26.01.2015 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , покидаючи місце вчинення злочину, квартиру АДРЕСА_3 , знаходячись у коридорі вказаної квартири, побачив на тумбочці мобільний телефон «Айфон 4», який належав ОСОБА_13 , яким вирішив таємно заволодіти. Реалізуючи раптово виниклий злочиний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Айфон 4», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 41 від 04.02.2015 року, 4255 гривень, що належав потерпілому ОСОБА_13 , з місця злочину зник.

На вказане судове рішення захисник обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненням, в якій просить про зміну вироку, закриття кримінального провадження в частині засудження ОСОБА_12 за ч.1 ст.115 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Просить за ч.1 ст.185 КК України, призначити ОСОБА_12 мінімальне покарання та примінити вимоги ч.5 ст.72 КК України. В обгрунтування вимог вказує на неповноту дослідження судом всіх обставин конфліктної ситуації, в тому числі обставин, при яких ОСОБА_12 вимушений був захищатись від неправомірнорного посягання з боку ОСОБА_14 в статевому відношенні. Вважає, що з врахуванням його агресивної поведінки мала місце реальна загроза заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_13 був старшим за віком, фізично сильнішим. Як на доказ реального посягання на життя та здоров`я ОСОБА_12 вказує на висновки судово-медичної експертизи №2940-ая/15, вбачаючи наявність у нього ушкоджень, небезпечних для життя та здоров`я в момент спричинення, характерних для захисту.

Крім цього, апелянт вважає, що для встановлення психічного стану обвинуваченого, наявності захворювання чи затримки психічного розвитку суду необхідно було провести комплексну психолого-психіатричну і психологічну експертизу, однак суд таке клопотанн не задоволив, порушивши вимоги ч.1 ст. 486 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі просить про скасування вироку, мотивуючи неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду. Просить ухвалити новий вирок за яким ОСОБА_12 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч.2 ст.146 КК України 5 років позбавлення волі, за ч.3 ст.161 КК Увкраїни 8 років позбавлення волі, за п.4 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити 5 років позбавлення волі. В обгрунтування вимог вказує на однобічне та поверхове дослідження обставин справи, невстановлення дійсної картини події та винних осіб.

Апелянт вбачає в діях обвинуваченого неправильність правової кваліфікації, вважає, що в даному випадку має місце умисне вбивство з особливою жорстокістю, оскільки ОСОБА_15 завдав ОСОБА_16 особливих фізичних страждань від численних тілесних ушкоджень. Вважає, що суд залишив поза увагою виявлення на місці події пляшок з-під алкогольних напоїв, битого скла, не сприйнявши спроби встановити вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на спрямованність умислу злочинця, вчинення вбивства з гомофобних мотивів, що не знайшли відображення у вироку, як і судження стосовно її клопотання щодо додаткової кваліфікаціїї дій ОСОБА_12 за ч.3 ст.161 КК України, а також за ст.146 КК України: незаконне позбавлення волі або викрадення людини, оскільки ОСОБА_15 в судовому засіданні визнавав, що, зв`язавши ОСОБА_17 , мав намір влаштувати показову страту. Крім цього, вказує на неперевірені судом висновки у вироку, що є припущеннями та домислами щодо знаряддя вбивства /ножа/, мети викрадення телефону. Вважає, що свідок ОСОБА_18 мав безпосереднє відношення до вчинення вчивства, що судом не перевірялось, обмежившись висунутим прокурором обвинуваченням, не були допитані свідки, показання яких здобуті на досудовому слідстві, що не було забезпечено державним обвинуваченям і судом. Вважає, що суд неповно дослідив мотиви злочину, всебічно не з`ясував дані про особу обвинуваченого, джерело його прибутку /з показів свідка ОСОБА_18 це переписка з особами нетрадіційної орієнтації з метою отримання грошей за невикриття/, призначив занадто м`яке покарання, що не відповідає вимогам ст.65 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_12 , та його законного представника, які підтримували доводи поданої захисником апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_9 та її представника, ОСОБА_10 , які підтримали доводи поданої потерпілою апеляційної скарги, запереченння прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 в межах доводів поданих апеляційних скарг встановлено, що суд першої інстанції, дослідивши обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 КК України та ч.1 ст.185 КК України, діям обвинуваченого дав правильну юридичну оцінку, привів належне обгрунтування висновків про наявність в його діях ознак вказаних кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у крадіжці телефону визнав, в умисному вбивстві ОСОБА_14 не визнав, вказавши, що умислу на вчинення вбивства цього хлопця у нього не було, з яким познайомився як з особою з нетрадиційною орієнтацією через соціальну мережу «В контакте», який назвався « ОСОБА_19 », щоб з ОСОБА_20 зняти на відео розповісдь про його нетрадиційну орієнтацію та викласти в Інтернет. 26.01.2015 року увечері при зустрічі з ним на вул. Мерефянське шосе в м.Харкові, ОСОБА_21 залишився на вулиці, а він зайшов до квартири. Під час спілкування на інтимну тему ОСОБА_13 схопив його, став невипускати з квартири. Між ними виникла конфліктна ситуація, під час якої він схопив зі столу пусту пляшку та вдарив ОСОБА_13 по голові, а він схопив його рукою за шию, притиснув до стіни, кулаком став наносити удари по голові, шиї, тулупу. Потім бив стільцем, утримував за шию, затяг до кімнати, кинув на ліжко, сів зверху та став душити. Через це він витяг з карману складний ніж, який завжди носив при собі, та став наносити ОСОБА_13 удари по різним частинам тіла, так як ОСОБА_14 продовжував його утримувати та душити, коли він вивертався. Після вчиненого, переодягся в футболку та штани ОСОБА_14 , забрав з тумбочки його телефон «Айфон 4» та вийшов. Свою одежу у крові він спалив.

В процесі розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи обвинуваченого, його захисту про недоведенність вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , у тому числі і версія обвинуваченого про те, що ножові удари він наносив при захисті від неправомірного посягання ОСОБА_13 на його статеву недоторканність та про реальність загрози заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_12 . Суд мотивовано з ними не погодився, навівши відповідні докази та аргументи спростування.

Зокрема, зіслався на дані проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_12 на досудовому розслідуванні в ході якого ОСОБА_15 в присутності захисника, законного представника, понятих, експерта ХОБСМЕ, з використанням відеозйомки давав послідовні пояснення про обставини вчиненого ним злочину, механізм нанесення ножових ударів, їх кількість та послідовність. Так, ОСОБА_12 пояснював, що в ході конфлікту, виникшого через те, що той його не випускав, розізлившись спочатку 6 разів пляшкою вдарив ОСОБА_13 по голові, ременем душив сидячи на спині, коли потерпілий лежав на полу, стільцем наніс удар по спині, потім кинув його на ліжко та наносив удари ножем по тілу потерпілого сидячи зверху.

Ці показання ОСОБА_11 давав в присутності незацікавлених осіб, з фіксацією на диск, в присутності захисника та законного представиника, без будь-якого втручання з боку працівників правоохоронних органів. У справі немає даних про недостовірність цих пояснень, чи примушування обвинуваченого до їх давання, чи даних про неналежність чи недопустимість вказаного доказу /т.2 а.с.106-110/.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 13/307-Дм/15, вказані показання ОСОБА_22 в ході слідчого експерименту в частині способу та механізму нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 в цілому не протиріччять судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи, однак детально з`ясувати відповідність показань ОСОБА_12 кількості та точній локалізації травматичного впливу не представилось можливим вз`язку з відсутністю відповідних судово-медичних даних у протоколі слідчого експерименту. /т.2 а.с.112-120/

В обгрунтування висновків про доведенність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів суд зіслався на сукупність інших досліджених в судовому засіданні належних, допустимих та достовірних доказів.

Згідно висновків судово-медичних експертиз №307-Дм/15 та № 7/307-Дм/15 від 23.03.2015 року, при експертизі трупа ОСОБА_13 були встановлені такі тілесні ушкодження:

- ушиблені рани на волосистій частині голови в потиличній області;

-синці в лобовій області справа;

-синці та садна на обличчі;

-синці та садна в проекціях остей правої і лівої лопаток;

-синець на тильній поверхні правої кисті;

-синець і садно в проекції розгинальній поверхні правого ліктьового суглоба;

-крововиливи на слизовій оболонці верхньої губи з боку внутрішньої поверхні і на слизовій оболонці лівої половини нижньої губи з боку внутрішньої поверхні;

-садна на задній поверхні шиї в середній третині;

-садна на лівій боковій поверхні шиї;

-садна на розгинальній поверхні середньої і нижньої-третини правого передпліччя;

-різані рани (2) на тильній поверхні правої кисті;

- різана рана на долонній поверхні лівої кисті, біля основи 1 -го пальця;

- множинні (8) колото-різані поранення лівої передньо поверхні шиї у верхній третині з пошкодженням лівої внутрішньої сонної артерії та правої пластини щитовидного хряща гортані;

- множинні (6), що не проникають сліпі колото-різані поранення нижньої третини правої половини шиї без пошкодження великих судин і нервів;

- два не проникаючих сліпих колото-різаних поранень в правій підключичній області, без пошкодження великих судин і нервів;

- множинні (12) колото-різані поранення передньої поверхні лівої половини грудної клітки, чотири з яких проникають в ліву плевральну порожнину в 2 і 4 межребер`ях з пошкодженням тканини верхньої частки лівої легені;

- сліпе непроникаюче колото-різане поранення лівої бокової поверхні грудної клітки, в проекції 7-го міжребер`я по передній пахвовій лінії, без пошкодження великих судин і нервів;

- сліпе колото-різане поранення згинальних поверхнях верхньої третини лівого плеча, без пошкодження великих судин і нервів.

Вказані поранення однотипні, утворилися прижиттєво, у швидкій послідовності, в термін, що обчислюється хвилинами, десятками хвилин до настання смерті, від не менш ніж 28-кратного впливу односторонньо-гострого клинка колючо-ріжучого знаряддя, в момент заподіяння ушкоджень який володів колото-ріжучими властивостями, мав гостре полотно з П-образним поперечним перерізом обушка і вираженими ребрами, довжиною зануреної частини близько 7 см. і найбільшою шириною на рівні занурення в шкіру близько 1,7 см.

Переважний напрямок ранових каналів колото-різаних поранень на лівій передній поверхні шиї зліва направо і знизу вгору; переважний напрямок ранових каналів колото- різаних поранень на передній поверхні нижньої третини правої половини шиї спереду назад і зліва направо; переважний напрямок ранових каналів колото-різаних поранень правої підключичної області спереду назад і знизу вгору; переважний напрямок ранових каналів колото-різаних поранень на передній поверхні лівої половини грудної клітки спереду назад; напрямок ранового каналу колото-різаного поранення на лівій боковій поверхні грудної клітки, в проекції 7-го міжребер`я зліва направо; напрямок ранового каналу колото-різаного поранення на згинальних поверхнях верхньої третини лівого плеча зліва направо.

Причиною смерті ОСОБА_13 стала гостра крововтрата, внаслідок множинних колото-різаних поранень шиї та грудної клітини. Колото-різані поранення шиї з пошкодженням лівої внутрішньої сонної артерії та правої пластини щитовидного хряща гортані, а так само колото-різані поранення на передній поверхні лівої половини грудної клітки, проникаючі в ліву плевральну порожнину в 2 і 4 межребер`ях, з пошкодженням тканини верхньої частки лівої легені, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Решта колото-різані поранення і різані рани носять ознаки легких тілесних ушкоджень як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Забиті рани на волосистій частині голови в потиличній області, утворилися прижиттєво, у швидкій послідовності, незадовго до настання смерті, від не менш ніж 7-кратного ударної дії тупих предметів, які не відобразили в пошкодженнях індивідуальних особливостей своєї травмуючої поверхні, за ступенем тяжкості носять ознаки легких тілесних ушкоджень, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Всі інші тілесні ушкодження, що мали місце на трупі потерпілого утворилися прижиттєво, у швидкій послідовності, незадовго до настання смерті, від впливу тупих предметів, які не відобразили в пошкодженнях індивідуальних особливостей травмуючої поверхні і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Грунтуючись на динаміці розвитку трупних явищ загалом і трупного охолодження зокрема, смерть потерпілого настала в період часу приблизно за 9-13 годин до огляду трупа на місці пригоди. Між колото-різаними пораненнями шиї та грудної клітини та смертю внаслідок гострої крововтрати є причинний зв`язок. /т.1 а.с.44-50, т.1 а.с.156-164/

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_13 , про смерть якого дізналася від працівників міліції, якого характеризувала позитивно, знала що ОСОБА_13 мав телефон «Айфон 4», винаймав квартиру з ОСОБА_23 .

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні підтвердив, що тривалий час проживав з ОСОБА_13 у квартирі АДРЕСА_3 , були представниками сексуальних меншин, однак це не афішували.

В ході огляду квартири АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_9 було виявлено коробку з інструкцією від телефону «Айфон 4» ОСОБА_13 . В ході обшуку ОСОБА_12 у нього було вилучено мобільний телефон «Айфон 4», який він забрав з квартири ОСОБА_13 , вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи, 4255 грн. /т.2 а.с. 100, т.1 а.с.80-82./

Як встановлено показаннями свідка ОСОБА_18 , він із ОСОБА_12 навчались у машинобудівельному технікумі. Знав, що ОСОБА_12 в соцільних мережах переписувався з особами нетрадиційної орієнтації для отримання грошей за невикриття їх орієнтації. 26.01.2015 року вони поїхали в район вул.Мерефянське шосе, де він хотів зустрітись з дівчиною, але вона була зайнята, а ОСОБА_12 зустрівся з хлопцем та пішов з ним, він чекав його на вулиці менше години, потім з під`їзду будинку вийшов ОСОБА_12 з пакунком. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 він не бачив, бо було темно. Вони зайшли до магазину, де ОСОБА_12 щось купив, потім пакунок з одягом спалив.

В ході судово-медичної експертизи № 446-ая/15 /т.1 а.с.109/ у ОСОБА_18 тілесних ушкоджень виявлено не було, на його речах, що вилучались, сліди крові не виявлені /т.2 а.с.123-124,127,130-131,134-135/.

На підставі даних протоколу тимчасового доступу до речей встановлено місце перебування ОСОБА_12 за місцем вчинення злочину о 20 годині 26.01.2015 року, а відповідно даних компьютерно-технічної експертизи вбачається, що ОСОБА_13 домовлявся про зустріч з ОСОБА_12 26.01.2014 року за допомогою телефону, що належав ОСОБА_18 . Абонент НОМЕР_1 з 18-30 по 20-22 26.01.2015 року перебував в зоні базової станції за адресою: АДРЕСА_5 , що територіально наближено до АДРЕСА_6 . Після 22 годин 26.01.2015 року абонент НОМЕР_1 знаходився у с.Коротич Харківської області, саме там де проживає ОСОБА_12 . Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що вставив свою сім-карту у викрадений телефон «Айфон-4». /т.1 а.с.203- 210/.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 294-ая/15 у ОСОБА_12 встановлені такі тілесні ушкодження: синець з садном в лобовій області ліворуч, садно в лобовій області ліворуч, синець з двома саднами в області кінчика і нижній частині спинки носа, множинні полосчаті та лінійні внутрішньошкірні крововиливи в області шиї і по нижній поверхні підборіддя, садно в області козелка лівої вушної раковини, два синці з дрібними подряпинами на їх фоні в області проекції остистих відростків 6 -7 шийних хребців і 1-2 грудних хребців, дві садна в правій лопаточній області, синець з садном на задній поверхні лівого плеча у верхній третині, дві садна по задній поверхні - лівого плеча в нижній третині, травматичний набряк м`яких тканин тильної поверхні правої кисті, три садна на тильній поверхні правої кисті в області 1-го межпальцевого проміжку, глибоке садно з боку долонної поверхні правої кисті в області основної фаланги 2-го пальця, два садна на тильній поверхні лівої кисті в області проекції п`ястно-фалангового суглоба 2-го пальця і в області основної фаланги 5-го пальця, різана рана на долонній поверхні 5-го пальця правої кисті в області складки 1-го міжфалангового суглоба.

Всі ушкодження є свіжими, давність утворення складає від 1 до 3 діб до моменту судово-медичного огляду ОСОБА_12 28.01.2015 року. За ступенем тяжкості, всі тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Синці утворилися від ударно-травматичної дії тупих твердих предметів, садна - від ударно-ковзної дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, внутрішньошкірні крововиливи - від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею за механізмом тертя-здавлення, різана рана на правій кисті - від дії гострого предмета, що володіє ріжучими властивостями. /т.1 а.с. 143-144/.

Згідно протоколу від 27.01.2015 року, при затриманні ОСОБА_12 у нього був вилучений ніж складний, довжиною 19 см., телефон «Айфон 4» з сім-картою НОМЕР_1 , чорні куртка, ботінки, сіра шапка. За місцем проживання ОСОБА_12 , згідно протоколу огляду місця події від 27.01.2015 року, виявлено та вилучено: футболку синього кольору, чорні джинси та бинти з плямами бурого кольору. /т.1 а.с.85-88, а.с.146-153/.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 313-И/15, 314-И/15 від 16 лютого 2015 року, № 221-Ц від18.03.2015 року на вилучених у ОСОБА_12 куртці та рукоятці ножа виявлено кров людини з групою крові В (III) з ізогемагглютінінов анти-А, що може походити від ОСОБА_13 , на шапці та клинку ножа крові не виявлено очевидно через малу кількість білка. На чорних джинсах вилучених за місцем проживання ОСОБА_12 виявлено кров людини з групою крові В (III) з ізогемагглютінінов анти-А, що може походити від ОСОБА_25 , на синій футболці та змиві з вуха ОСОБА_12 виявлена кров, яка могла походити від ОСОБА_25 , а також, внаслідок змішання крові ОСОБА_13 та ОСОБА_12 /т.2 а.с., а.с. 27-28, 32, 210-213, 72-73, 77-78, 144-147/.

Згідно висновку судово-медичної експертизи при дослідженні трьох фрагментів марлевого бинта зі змивами із зовнішньої та внутрішньої ручки перших дверей, вилученими в ході проведення огляду місця події встановлено на першому фрагменті кров могла походити від ОСОБА_13 , на 2 фрагменті - кров могла походити і від ОСОБА_13 і від ОСОБА_26 , на 3 фрагменті крові не знайдено. На килимі, вилученому у коридорі з місця події, на поверхні ванної, умивальника у ванній кімнаті, на фрагменті пляшки сліди крові, які могли походити від змішання крові ОСОБА_13 і ОСОБА_26 . На фрагменті шпалер, зішкрібі з підлоги коридору, ремені, змиві з дверей ванної кімнати, серветці з умивальника ванної кімнати - кров від ОСОБА_13 не виключається, від ОСОБА_26 походити не могла /т.2 а.с., а.с. 21-23, 42-43, 47-48, 57-58, 67-68, 82-83, 36-38, 62-63, 87-88, т.З а.с.115-117).

Крім наведених доказів, обвинувачення, визнане судом доведеним, суд обгрунтував даними протоколу огляду місця події, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , про виявлення на підлозі тіла ОСОБА_13 з численними тілесними ушкодженнями, плям крові на різних предметах, показаннями свідка ОСОБА_27 матері ОСОБА_28 , свідка ОСОБА_29 , викладача машинобудівельного технікуму, яка підтвердила що ОСОБА_12 носив складний ніж, яким ремонтував телефони, висновками комп`ютерно-технічної експертизи 26.01.2015 року про вихідні дзвінки з телефону «Айфон 4», вилученому у ОСОБА_12 , на номер НОМЕР_2 , можливо ОСОБА_18 , на який дзвонив ОСОБА_13 , даними висновків судово-цитологічної експертизи № 138-Ц/15р. /т.1а.с.221-226/ та висновків судово-медичних експертиз /т.1 а.с.213-217,230-235, 238-244, 248-254, т.2 а.с.6-11/ за яким кров потерпілого ОСОБА_13 відноситься до групи В (III) з ізогемагглютінінов анти-А, кров підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи А (II) з ізогемагглютінінов анти-В., при проведенні судово-медичної експертизи сидіння з табурета і дерев`яного відколу виявлена кров людини. Сліди крові людини могли статися від потерпілого ОСОБА_13 . Від громадянина ОСОБА_12 в даних об`єктах сліди крові відбутися не могли. Кров на вилученій ніжці стільця могла статися і від потерпілого ОСОБА_25 та від ОСОБА_12 . Кров на ніжці стільця з двома проніжками, ніжці з одною проніжкою, ніжці з фрагментом проніжки та проніжці могла статися від потерпілого ОСОБА_13 . Від ОСОБА_12 відбутися не могли. На 8 ножах та ножицях вилучених на кухні сліди крові на знайдено.

Приймаючи до уваги наведені в обгрунтування висновків суду докази, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з достатньою повнотою досліджені докази по справі, які в сукупності доводять обгрунтованність висновків суду про те, що ОСОБА_12 при обставинах, встановлених судом, умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині, ОСОБА_13 , та вчинив таємне викрадення майна потерпілого, вважає обґрунтованими вказані у вироку доводи спростування позиції обвинуваченого про вчинення протиправних дій стосовно потерпілого в межах необхідної оборони за відсутністю достатніх підстах.

Судом встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що умисел на вбивство ОСОБА_13 у ОСОБА_12 виник в ході конфлікту з мотиву неприязних стосунків, оскільки саме ОСОБА_12 розпочав наносити ножові удари сидячи зверху потерпілого. ОСОБА_13 не мав при собі зброї чи інших предметів, за допомогою яких міг би чинити опір. За даними висновків судово-медичних експертиз, обвинуваченим було нанесено 20 ножових ударів в область шиї та грудної клітини тобто, у життєво-важливі органи потерпілого, що спричинили тяжкі тілесні ушкодження, у ОСОБА_12 мали місце легкі тілесні ушкодження.

Доказами по справі суспільно - небезпечного посягання з боку ОСОБА_13 на обвинуваченого, що викликало необхідність захищатись шляхом заподіяння йому шкоди для відвернення чи припинення посягання, не встановлено. Обставини справи свідчать, що саме ОСОБА_12 прийшов до ОСОБА_13 для викриття його нетрадиційної орієнтації, будь-які дані, які-б свідчили про примушування ОСОБА_12 до сексуальних відносин з пострадавшим по справі не встановлено, саме ОСОБА_12 першим наніс удар пляшкою по голові постраждалого, а потім застосував ніж, що підтверджував в судовому засіданні, постраждалий ніякої зброї при собі не мав.

Показам ОСОБА_12 в частині, що він лежав при нанесенні ножовох ударів на спині, а зверху нього був ОСОБА_13 , що складний ніж розкрився автоматично, коли він витяг його з карману, суд обгрунтовано дав критичну оцінку, оскільки при огляді ножа в судовому засіданні було встановлено, що він відкривається автоматично. Про нанесення ножових ударів обвинуваченим зверху по лежачому на спині ОСОБА_13 доведено даними слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_12 , в ході якого обвинувачений, в основному, давав такі ж пояснення, як і в судовому засіданні. Змінив лише в частині положення Работягова зверху, кількості нанесених ударів для підтвердження версії про вчинення вбивства в стані необхідної оборони.

Добровільність дачі пояснень обвинуваченим при проведенні слідчого експерименту не викликає сумнівів, оскільки він в присутності захисника не заявляв про дачу пояснень про вчинення тяжкого злочину під примусом. Як участник подій, в деталях повідомив про те, де відбувались події, обставини та механізм нанесення ножових поранень ОСОБА_13 .

Про бажання уникнути відповідальності за скоєне свідчасть такі свідомі дії ОСОБА_12 після скоєння вбивства та крадіжки телефону, як заміна сім-картки у викраденому телефоні на свою, зміна свого одягу на чистий потерпілого, знищення свого одягу із слідами крові. При таких обставинах доводи апеляціної скарги захисника обвинуваченого про наявність реальної загрози заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_12 та вчинення обвинуваченим протиправних дій в стані необхідної оборони відхиляються за недоведенністю.

Також відхиляються доводи апедяційної скарги захисника про непроведення комплексної психолого-психіатричної та психологічної експертиз для встановлення психічного стану обвинуваченого, наявності захворювання чи затримки психічного розвитку

По справі були проведені психіатрична та психологічна експертизи, яким дані вичерпні відповіді на ці питання.

Так, згідно висновку судової психологічної експертизи, ОСОБА_12 притаманні імпульсивність, агресивність, рішучість, впевненість в собі, незалежність, впертість, лідерські якості, швидкість у прийнятті рішень, амбіціозність, почуття суперництва, у стресі - імпульсивні поведінкові реакції. В момент скоєння інкримінованого йому злочину, ОСОБА_12 в стані вираженого збудження, емоційного напруження або фізіологічного афекту, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання не перебував, був спроможній усвідомлювати реальний зміст власних дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати наслідки. Ознак психозу, слабоумства, інших психічних розладів не має, може усвідомлювати та керувати своїми діями. Примусових заходів медичного характеру не потребує. /т.2 а.с. 197-199, т.З а.с. 58-74/.

Доводи апеляційної скарги потерпілої, підтримані її представником, про вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 з особливою жорстокістю, додаткову кваліфікацію дій ОСОБА_12 за ч.3 ст.161 КК України та за ст.146 КК України не мають достатніх правових підстав для задоволення.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого відповідно до обвинувального акта обвинувачення. Під час судового розгляду змінити обвинувачення чи висунути додаткове може прокурор. Суд вправі вийти за межі висунутого обвинувачення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. В даному випадку сторона обвинувачення не оспорює правову кваліфікацію дій обвинуваченого, винуватість якого у вчиненні інкримінованих злочинів доведена сукупністю приведених та досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у їх достовірності належності та допустимості.

Судом встановлена спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення вбивсва на грунті раптово виниклих неприязнених відносин під час конфліктної ситуації з постраждалим по місцю його проживання, куди він явився з метою викрити нетрадиційну орієнтацію ОСОБА_13 /з показів ОСОБА_12 та свідків/.

По справі не здобуто достатньо даказів про те, що вбивство ОСОБА_13 було завчасно спланованим через те, що ніж у обвинуваченого був при собі. Як підтвердила в судовому засіданні сідок ОСОБА_29 , розкладний ніж він постійно носив з собою, яким ремонтував телефони.

Не знайшли підтвердження посилання захисника на спробу зґвалтування обвинуваченого ОСОБА_13 за відсутності будь-яких доказів.

Перевірені судовою колегією доводи поданих апеляційних скарг в цій частині, а також доводи потерпілої щодо знаряддя вбивства /ножа/, мети викрадення телефону, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння відхиляються, оскільки суд не вправі обгрунтовувати висновки припущеннями та домислами. Згідно вимог ч.4 ст.17 КПК України, яка передбачає необхідність забезпечення доведеності вини, усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що доводи поданих апеляційних скарг спростовуються наведеними доказами та приведеними в змісті ухвали мотивами спростування, тому не містять правових підстав для задоволення, колегією суддів відхиляються.

При таких обставинах, колегія суддів вважає доведеним, що при обставинах, встановлених судом, були вчинені інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_12 кримінальні правопорушення. Його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, та ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кваліфікуючи дії обвинуваченого таким чином суд з дотриманням вимог ст.ст.370, 374 КПК України обрунтував винуватість обвинуваченого. Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення, не встановлено.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання ОСОБА_12 покарання колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст.65-67 КК України обрав йому покарання за ч.1 ст.115 КК України в виді восьми років позбавлення волі, за ч.1 ст.185 КК України один рік позбавлення волі та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів обрав вісім років позбавлення волі, яке в достатній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого.

При цьому врахував вчинення ним злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів /ч.1 ст.115 КК України/ та злочинів середньої тяжкості /ч.1 ст 185 КК України/, конкретні обставини вчинених злочинів: обстановку і спосіб злочинного діяння, мотиви, мету вчинення противоправних дій, характер і ступень суспільної небезпеки, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В достатній мірі суд врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий не був, відсутні дані про вчинення ним адміністративних правопорушень, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. На час вчинення злочинів обвинувачений навчався на 3 курсі Харківського професійного машинобудівного ліцею, де характеризується задовільно, проживає разом з матір`ю, сестрою та двома братами, без батька, є старшим сином у багатодітній родині, за місцем проживання характеризується позитивно. Під час перебування в СІЗО № 27 має задовільну характеристику. З медичної документації встановлено, що ОСОБА_12 страждає на пупочну грижу, синдром вегетативної дисфункції. В період часу вчинення злочину був осуднім, тобто, давав звіт своїм діям та керував ними.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд обгрунтовано визнав вчинення злочину в неповнолітньому віці. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

За таких обставин обране судом першої інстанції покарання обвинуваченому за кожен злочин окремо та за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції ч.1 ст.115 КК України, являтиметься виваженим щодо приведених вище обставин, наслідків вчиненого, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме вимогам ч.2 ст.50 КК України, що не дає підстав для посилення обраного судом покарання та задоволення апеляційної скарги потерпілої в цій частині.

Поряд з цим, на підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_12 підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення за період з дати затримання, з 27 січня 2015 року по 25 травня 2016 року включно із співвідношення: одному дню утримання під вартою /попереднього ув`язнення/ відповідає два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2015 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення за період, з 27 січня 2015 року по 25 травня 2016 року включно, із співвідношення: одному дню утримання під вартою /попереднього ув`язнення/ відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної стли негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

_____________ ___________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_30 ОСОБА_4