Справа № 225/92/12
ВИРОК

ім'ям України

29.01.2013 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Капуша С.І.,

при секретарі Свистун А.П.,

з участю прокурора Басюк А.А.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружений, приватний підприємець, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2007 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1, типу вантажний фургон, рухаючись по автодорозі сполученням с.Ободівка с.Бережанка Тростянецького району Вінницької області на початку населеного пункту с.Ободівка Тростянецького району Вінницької області, не обравши безпечної швидкості руху під час недостатньої видимості, викликаної засліпленням світлом фар невстановленого транспортного засобу, що рухався назустріч, порушивши вимоги п.12.2., п.19.3. Правил дорожнього руху України, тимчасово зменшивши швидкість, продовжив рух та в момент появи в полі зору гужового возу, який рухався в попутному напрямку, вдавшись до екстреного гальмування, намагаючись уникнути зіткнення, здійснив наїзд на гужовий віз. В результаті даного зіткнення, що відбулося передньою правою частиною автомобіля «IVECO» із задньою частиною гужового возу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які знаходились на гужовому возі, зазнали згідно висновку експерта тяжких тілесних ушкоджень, в наслідок яких ОСОБА_4 померла по дорозі до лікарні, а ОСОБА_3 померла в приміщенні Тростянецької ЦРЛ Тростянецького району Вінницької області.

В судовому засіданні підсудний вину не визнав, суду показав, що 26.08.2007 року разом з дружиною, їдучи автомобілем «Івеко» до м. Одеси, на підїзді до с. Ободівка, його осліпив автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку, що змусило ОСОБА_2 загальмувати. Після розїзду з зустрічним автомобілем, перемкнувши світло фар з ближнього режиму освітлення на дальній, побачив спереду свого автомобіля гужовий віз, що рухався в попутному напрямку, на якому виднілись два силуети. Після чого різко загальмував та звернув у ліву сторону, однак вдарив у підводу правою фарою свого автомобіля. Після удару - відпустив гальма, щоб не перевернутись. Після зіткнення та зупинки автомобіля, підбіг до підводи, попросивши чоловіка, який вибіг на місце пригоди, викликати швидку допомогу. В послідуючому, залишився на місці пригоди, очікуючи працівників міліції. Зазначає, що світловідбивача на задній частині підводи не було видно, так як підвода була накрита разом з світловідбивачем, що унеможливило виявити гужовий віз заздалегідь та уникнути наїзду. Швидкість руху його автомобіля була близько 70 км./год. В даній ситуації зробив все можливе. Просив суд обмежитись умовним терміном покарання і не позбавляти права керувати транспортним засобом.

Не дивлячись на невизнання вини підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними одержаними та дослідженими в судовому засіданні наступними докази:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що восени, при цьому не памятає якого року, до нього приїхали підводою з одним конем ОСОБА_3 з невісткою. Взяли в нього, помістивши на віз, помідори, капусту, кавуни. Випили могорич та поїхали. Куди поїхали не знає. Зазначає, що віз був повністю накритий квітчастим радном, яке звисало з возу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_3 з невісткою їхали в сторону с. Ободівка на підводі повз її господарський двір. По їх зовнішньому вигляду та голосу їй було зрозуміло, що вони перебували в стані алкогольного спяніння. Дівчата показали їй, що везуть на возі, після чого прикрили віз покривалом, яке було велике і накривало віз повністю разом з світловідбивачами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що ввечері 2007 року, відпочиваючи в будинку, почув крик своєї дружини, яка вбігла до будинку, про те, що на дорозі щось трапилось. Вибігши на дорогу, побачив побитий автомобіль, який стояв справа на дорозі, передньою частиною направлений в сторону с. Ободівка. Побігши до місця ДТП, побачив, що на правій стороні дороги на узбіччі лежить та стогне жінка ОСОБА_3. Збіглись сусіди. Він викликав швидку допомогу. Сусіди виявили ОСОБА_4, яка лежала за 30 метрів від дороги. Кінь та передня частина возу лежали на правій обочині дороги, а задня частина возу на лівій стороні дороги. Одну жінку несли в машину швидкої допомоги на носилках, а другу на одіялі, яке дав водій швидкої допомоги. На ранок разом із сусідами знайшли частину дошки із цілим корпусом світло відбивального знаку трикутника, на якому було менше половини скла. Цей знак був прикріплений на возі посередині задньої частини. На возі були помідори, кавуни, відра. Покривала не бачив. Допомагав працівникам міліції проводити обміри при складанні схеми ДТП. В схемі ДТП зафіксовано все так як було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що довідавшись про те, що в ДТП потрапила його сестра, відразу приїхав на місце події, однак, сестру вже забрали до лікарні. Приїхав коли були вже працівники міліції. Віз належав ОСОБА_3. На возі був прикріплений світло відбивний трикутник, який був розкиданий по обидві частини дороги. Автомобіль стояв посередині дороги. Сестра з ОСОБА_3 працювала на городництві в с. Бережанка, куди і їздили за помідорами, якими з ними розраховувались за роботу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює фельдшером в лікарні. Виїхав на ДТП, де було багато людей, розбитий віз та двоє людей без свідомості. Одна жінка була молодша, друга похилого віку. Обоє були в важкому стані. Одну помістили до автомобіля швидкої допомоги на носилках, іншу на покривалі чи одіялі. Кому належало одіяло чи покривало, на якому несли потерпілу не знає. По дорозі до лікарні померла молодша жінка, друга померла в реанімації в Тростянецькій лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює водієм на автомобілі швидкої допомоги. Приїхав на виклик про ДТП з фельдшером. Підвода була розбита. Потерпілі лежали на обочині. Люди допомогли помістити потерпілих до автомобіля. Одну жінку несли на носилках, другу на одіялі. Чи несли жінку на одіялі з автомобіля швидкої допомоги чи на іншому одіялі або покривалі не памятає. Після зміни носилки вимив, а одіяло віддав на прання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 суду показала, що їхала разом з чоловіком в автомобілі «Івеко» до м. Одеса. Коли відбувся розїзд з зустрічним автомобілем, та після того як чоловік ввімкнув світло фар дальнього режиму, побачила перед автомобілем підводу. Відбувся удар і автомобіль зупинився. Памятає на підводі два силуети. Чоловік вибіг з автомобіля на місце пригоди. Підійшли люди, від яких було чути, що жінка похилого віку ще нічого, а молодша лише схлипує. Невідома жінка попросила якесь одіяло щоб перенести потерпілу, та щойно відповіла, що не потрібно, так як на місці було якесь одіяло. Сторонній чоловік відвіз її до лікарні, так як у неї була пошкоджена рука. З автомобіля не виходила і не бачила, що там відбувається. Памятає, що підвода була накрита покривалом чи одіялом, яке низько звисало, відбивача світла на підводі не було. Вважає, що чоловік не винен.

Вищезазначені докази підтверджують, що місцем вчинення злочину була автодорога сполученням с.Ободівка с.Бережанка Тростянецького району Вінницької області на початку населеного пункту с.Ободівка Тростянецького району Вінницької області, ДТП відбулося в темну пору доби та в наслідок зіткнення автомобіля «Івеко», під керуванням ОСОБА_12, та гужовим возом, на якому перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазнали тілесних ушкоджень та були госпіталізовані.

Винність підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також наступними оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

Протоколами огляду місця події з доданими фотознімками та схемою ДТП(т.1 а.с. 3-9,11), з яких вбачається, що місцем злочину є ділянка автодороги сполученням с.Ободівка с.Бережанка Тростянецького району Вінницької області біля початку населеного пункту с.Ободівка Тростянецького району Вінницької області, де знаходився пошкоджений гужовий віз, мертвий кінь, та пошкоджено передню частину автомобіля НОМЕР_2, в передній правій фарі якого виявлено частини червоного скла, схожі на скло світловідбивача гужового возу. Початок огляду в 23 год. 10 хв.

Копією свідоцтва про реєстрацією транспортного засобу, засвідченої слідчим(т.1 а.с. 116), яка підтверджує, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 під час вчинення даного ДТП є вантажним фургоном марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1, та належить на ОСОБА_2

Висновками експерта (т.1 а.с. 87-92), які вказують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одержали тяжкі тілесні ушкодження, що по критерію небезпеки для життя під час скоєння знаходяться в безпосередньому причинному звязку з настанням смерті.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 12.05.2011 року(т.1 а.с. 268-270), з якого вбачається, що при закритому світловідбивачу, що знаходився на гужовому возі, та при яскравості світла зустрічного транспортного засобу, яке зі слів ОСОБА_2 відповідало обставинам вчинення ДТП, видимість гужового возу складає 21,7 м., а тому, суд вважає, що при наявності обставин засліплення, ОСОБА_2 повинен був виконати вимоги п.19.3. Правил дорожнього руху України (в редакції на день вчинення злочину), а саме: «у разі погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а у разі засліплення - увімкнути аварійну світлову сигналізацію і, не змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення». За умови додержання ОСОБА_2 зазначеної норми ПДР України та при видимості обєкту, що знаходиться попереду автомобіля на відстані 21,7 м., у водія ОСОБА_2 була обєктивна можливість уникнути зіткнення, при наймі, уникнути таких тяжких наслідків зіткнення які мають місце при вчиненні даного злочину, а саме: повністю знешкоджений гужовий віз, значна відстань тіл потерпілих від місця зіткнення, що беззаперечно, на думку суду, вказує на наявність вини ОСОБА_2, вираженої у формі необережності, що проявляється у виді злочинної недбалості.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд також приходить до висновку, що водій ОСОБА_2 порушив норми п.12.2. Правил дорожнього руху України, де чітко та вичерпно прописано, що в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості руху. Враховуючи, що наявність обставин видимості руху при вчиненні даного ДТП підтверджується показами самого підсуднього, показами потерпілої ОСОБА_11, протоколом відтворення обстановки і обставин події від 12.05.2011 року, з огляду на те, що диспозиція зазначеної норми ПДР України не повязана з будь-якими величинами видимості руху та місцем руху транспортного засобу, а лише передбачає наявність такої обставини, в силу чого, суд приходить до висновку, що при недостатній видимості та наявності обставин будь-якої видимості руху, незалежно від швидкості руху та чи здійснюється рух в населеному пункті чи поза його межами, водій повинен обрати таку швидкість руху, при якій він має змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості руху.

А тому суд вважає, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.12.2., п.19.3. Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному звязку із заподіяними наслідками.

Разом з тим, оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд при постановленні вироку не приймає до уваги та відкидає як докази протоколи відтворення обстановки та обставин події від 18.09.2007 року та 22.09.2007 року(т.1 а.с. 25-30), висновок експерта ОСОБА_13 № 319а від 15.10.2007 року за виключенням частини, що стосується визначення технічного стану автомобіля (т.1 а.с. 45-55), висновок експерта ОСОБА_14 № 1747,1748 від 11.08.2011 року(т.1 а.с. 287-290), висновок експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 № 7203/7204/12-52 від 14.12.2012 року(т.2 а.с. 46-49), з наступних підстав:

Протоколи відтворення обстановки та обставин події від 18.09.2007 року та 22.09.2007 року(т.1 а.с. 25-30) були оформленні при обставинах, які не відповідають дійсним обставинам вчинення ДТП щодо наявності на задній частині гужового возу матерчатого обєкту, який повністю закривав трикутний світло відбивач, що є важливою обставиною, яка безпосередньо впливає на видимість в напрямку руху, і невідємно повязана з моментом виявлення водієм транспортного засобу, який рухається в попутному напрямку, та є можливою точкою відліку ситуаційної реакції водія щодо застосування гальмування з метою завчасного попередження наїзду.

Висновок експерта ОСОБА_13 № 319а від 15.10.2007 року (т.1 а.с. 45-55), за виключенням частини, що стосується визначення технічного стану автомобіля «Івеко», також базується на вихідних даних, які не відповідають обставинам вчинення ДТП щодо наявності на задній частині гужового возу матерчатого обєкту, який повністю закривав трикутний світло відбивач, що також не може залишитись поза увагою суду, так як є важливою обставиною, яка безпосередньо впливає на видимість в напрямку руху.

А висновок експерта ОСОБА_14 № 1747,1748 від 11.08.2011 року(т.1 а.с. 287-290) базується на вихідних даних, які суперечать встановленим даним під час відтворення обстановки і обставин події від 12.05.2011 року(т.1 а.с. 268-270), де видимість дороги була встановлена 20,4 м., а при проведені даної автотехнічної експертизи було застосовано показник видимості дороги 37,8 м., що безпосередньо впливає на визначення максимально допустимої швидкості руху автомобіля, яка повязана з показниками мінімальної відстані та показниками відстані застосування водієм термінового гальмування. Тим більше, що мінімальна відстань на якій знаходився автомобіль «Івеко» в даній експертизі при відповідних показниках становить 10,8…12,4м., в той час як при відтворенні обстановки і обставин події від 12.05.2011 року де враховувались обставини вчинення ДТП, які за погодженням ОСОБА_2 були максимально наближенні до реальних подій, - мінімальна відстань на якій знаходився автомобіль «Івеко» від гужового воза була зафіксована на відстані 21,7м., яку сам вказав ОСОБА_2, тобто врахувавши уже ситуаційний час реакції водія.

Висновок експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 № 7203/7204/12-52 від 14.12.2012 року за результатами проведення комісійної судово автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи (т.2 а.с. 46-49), також базується на вихідних даних, які суперечать встановленим даним під час відтворення обстановки і обставин події від 12.05.2011 року(т.1 а.с. 268-270), де видимість дороги була встановлена 20,4 м., а при проведені даної експертизи було застосовано показник видимості дороги 37,8 м. Крім того, в описовій частині п.3 даної експертизи встановлено, що при допустимій швидкості руху 60,7 км/год. видимість дороги рівна 37,8 м., в той час як в описовій частині п.2 експертизи зазначено, що величина зупиночного шляху автомобіля «Івеко» в даній дорожній обстановці при швидкості руху 60 км/год. становить 48,7 м., тобто, визначивши допустиму швидкість руху на рівні 60,7 км/год., зазначивши, що зупиночний шлях набагато довший ніж видимість дороги, що прямо суперечить нормам п.12.2. ПДР України щодо відповідності обраної швидкості руху можливостям водія зупинити транспортний засіб у межах видимості.

Покази підсуднього в частині невизнання вини, суд сприймає як обраний спосіб захисту, що не може звільняти його від відповідальності.

Таким чином, дії підсудного ОСОБА_2, що виразилися у порушенні 26.08.2007 року Правил дорожнього руху України на автодорозі сполученням с.Ободівка с.Бережанка Тростянецького району Вінницької області на початку населеного пункту с.Ободівка Тростянецького району Вінницької області, що призвели до наїзду на гужовий віз, що рухався в попутному напрямку, та спричинили загибель ОСОБА_17 та ОСОБА_4, які знаходились на гужовому возі, мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються по ч.3 ст. 286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

При визначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який є тяжким злочином стосовно ст. 12 КК України, дані, що характеризують підсудного, те, що ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності(т.1 а.с.111), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.с. 113), на обліку в лікаря- психіатра не перебуває(т.1 а.с. 108), знаходиться на диспансерному обліку в облтубдиспансері(т1 а.с. 114), має сімю(т1 а.с. 109).

Обставиною, яка помякшує покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає вжиття ОСОБА_2 заходів щодо добровільного відшкодування завданої потерпілим шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи вимоги ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, враховуючи визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, суд вважає, що виправити підсудного ОСОБА_2 і запобігти вчиненню ним нових злочинів, можливо лише призначивши покарання у межах санкції ч.3 ст. 286 КК України, призначивши основне покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією даної статті.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком пять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України у Вінницькій області 188 грн. 30 коп. витрат на проведення автотехнічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Вінницьке відділення 1406 грн. 40 коп. витрат на проведення автотехнічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 3678 грн. 00 коп. витрат на проведення комісійної судово автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1, тип вантажний фургон , - повернути власнику; гужеву повозку в ушкодженому стані, уламок дошки з прикріпленим на ній корпусом трикутної форми катафоту та залишки світловідбивного скла знищити.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту оголошення.

Суддя