Справа № 640/2224/16-к
н/п 1-кс/640/5772/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2016р. слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 , яким просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 04.10.2015, близько 01 години 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по просп. Московському, м.Харкова, зі сторони пл. Повстання в напрямку вул. Юріївської зі швидкістю близько 20 км/год., чим порушуючи вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 2.9 ПДР України «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин».
Під час руху в районі перехрестя прос. Московського та вул. Нікітіна, ОСОБА_4 почав здійснювати маневр лівого повороту, на вул. Нікітіна, в процесі якого, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4, 11.8 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»
п. 10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою..»
п. 11.8 «По трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію.
На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків.
Поворот ліворуч або розворот повинні виконуватися з трамвайної колії попутного напрямку, розташованої на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, якщо інший порядок руху не передбачено дорожніми знаками або розміткою.
В усіх випадках не повинно створюватися перешкод для руху трамвая. » і допустив зіткнення з автомобілем «Renault Clio» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у попутному йому напрямку з лівого боку по трамвайним коліям.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Renault Clio» ОСОБА_5 , відповідно до висновків судово-медичної експертизи №1060-А/15 від 05.11.2015 та комплексної судової автотехнічної, експертизи відео- звукозапису та судово-медичної експертизи №2000/2001/112-КЕ/16 від 15.06.2016 року, заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритої черепо-мозкової травми, забію головного мозку середнього ступеня тяжкості з локалізацією вогнища контузії в лобовій і скроневій долях головного мозку зліва та травматичним субарахноідальним крововиливом, забію м`яких тканин тім`яної ділянки.
Порушення вимог п.п. 10.1, 10.4, 11.8 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , відповідно до висновку комплексної судової автотехнічної, експертизи відео- звукозапису та судово-медичної експертизи №2000/2001/112-КЕ/16 від 15.06.2016 року знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, що виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», здійснюючи маневр не переконався, що здійснює його безпечно не створюючи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги транспортним засобам, які рухалися в попутному напрямку, чим створив небезпеку для водія автомобіля «Renault Clio» ОСОБА_6 , який рухався у попутному йому напрямку, та допустив з ним зіткнення, що спричинило вказані наслідки.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_7 заявив, що йому заподіяна шкода водієм ОСОБА_4 , при цьому він заявив цивільний позов на 125985 грн. 87 коп.
Відповідно до довідки УПД ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 має на праві приватної власності автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
04.10.2015 року в ході огляду місця ДТП був оглянутий автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому зафіксовані механічні пошкодження.
15.07.2016 року автомобіль «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий також вказав, що з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_5 та з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У клопотанні слідчий вказує, що потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов на суму 125 985 грн. 87 коп., проте матеріали, додані до клопотання, не містять доказів які б підтверджували суму завданої шкоди.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Проте, в порушення вимог зазначеної статті слідчим в обґрунтування заявлених вимог не надані відомості щодо вартості автомобілю «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не дає суду можливості визначити її співмірність з розміром шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.
Слідчим також в порушення ч. 2 ст. 171 КПК України, не додані документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, на день подачі клопотання про арешт майна.
Так, доданий до клопотання лист про реєстрацію автомобіля виданий станом на 19.01.2016 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1