Справа 688/3234/16-к
№ 1-кп/688/174/16
Вирок
Іменем України

12 вересня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000930 від 08 серпня 2016 року, з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваним від 12 вересня 2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, українця, громадянина України, з освітою середньою спеціальною, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, військовослужбовця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 23 серпня 2016 року вироком Хмельницького міськрайонного суду за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 рік 6 місяців,

про кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
На початку травня 2016 року близько 14 години, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з серванту у спальній кімнаті, умисно таємно викрав належне ОСОБА_4 майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung GТ-С 3050» рожевого кольору вартістю 300 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн., тим самим завдавши останній майнової шкоди на загальну суму 325 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

12 вересня 2016 року обвинувачений ОСОБА_5 з однієї сторони та з іншої сторони потерпіла ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні та зобов`язався відшкодувати шкоду.

На момент розгляду даного кримінального провадження в суді обвинувачений ОСОБА_5 частково відшкодував потерпілій ОСОБА_4 завдану майнову шкоду в розмірі 300 грн. Сторони узгодили, що обвинувачений ОСОБА_5 упродовж одного місяця з дня ухвалення вироку на підставі даної угоди зобов`язується відшкодувати потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду в повному обсязі, сплативши їй ще грошові кошти в сумі 25 грн., та моральну шкоду в сумі 700 грн.
Сторони також узгодили міру покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень і остаточно узгодили визначити ОСОБА_5 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та вважати останнього засудженим до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 23 серпня 2016 року за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 рік 6 місяців. Дані покарання виконувати самостійно.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

та переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим підлягає затвердженню, оскільки її умови:

- не суперечать вимогам закону ( ОСОБА_5 обвинувачення є зрозумілим, він вину визнав повністю, його дії за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, вчинив злочин середньої тяжкості);

- відповідають інтересам суспільства;

- не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб;

- взяті на себе обвинуваченим зобов`язання виконати можливо;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив розглянути питання про затвердження угоди, що була укладена між сторонами провадження 12 вересня 2016 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п.2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, з`ясувавши показання обвинуваченого ОСОБА_5 , думку потерпілої та прокурора, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, дійсно мали місце і були вчинені саме ним і він визнає свою винуватість.

Інкриміновані ОСОБА_5 дії, що виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), кваліфіковані правильно, як вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд вважає, що умови угоди від 12 вересня 2016 року про примирення, укладеної між сторонами, а саме: потерпілою та обвинуваченим, відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Міра покарання, що узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з призначенням узгодженого між обвинуваченим та потерпілою щодо його виду і розміру покарання.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком чого є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Угода, що укладена сторонами, вчинена добровільно і на законних підставах, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або є наслідком неспроможних дій обіцянок чи подібних дій.

Також судом встановлено, що зміст умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угод про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілою, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення останнього, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

В ході досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався. Прокурор вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченій відсутні. Оскільки прокурор не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд з цим погоджується, а тому підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України, суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінально-процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468 475 КПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні №0000930 від 08 серпня 2016 року про примирення, укладену 12 вересня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 і потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважати ОСОБА_5 засудженим до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 23 серпня 2016 року за ч. 4 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в 1 рік 6 місяців. Дані покарання виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором, виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: