У Х В А Л А
18 травня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2012 року ОСОБА_4 засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років. Строк відбуття покарання, з урахуванням тримання ОСОБА_4 під вартою, рахується з 19 липня 2012 року. (т. 2 а. с. 152-154).

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.12.2015 року засудженому ОСОБА_4 замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26 листопада 2012 року, більш м`яким покаранням - виправними роботами строком на 1 (один) рік 7 (сім) місяців 1 (один) день, з утриманням в дохід держави заробітної плати в розмірі 20 відсотків.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.02.2016 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 : Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 19.07.2012 року по 19.12.2012 року, що складає 5 місяців 1 день, зараховано до відбутого покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.11.2012 року із розрахунку 1 день позбавлення волі за 3 дні виправних робіт, та вважати відбутим 1 (один) рік 3 (три) місяці 3 (три) дні виправних робіт.

18.04.2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутністю та вирішити клопотання на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти клопотання мотивуючи відсутністю достатніх підстав для його задоволення.

Представник Зміївського РВ КВІ в судове засідання не з`явився, начальник Зміївського РВ КВІ ОСОБА_5 надала суду довідку по особовій справі ОСОБА_4 , а також заяву про судовий розгляд клопотання за відсутністю представника КВІ.

Вислухавши думку прокурора, ознайомившись з клопотанням та матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 18.12.2015 року засудженому ОСОБА_4 визначено до відбування покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 7 місяців 1 день, з утриманням в дохід держави заробітної плати в розмірі 20 відсотків.

За даними довідки по особовій справі ОСОБА_4 станом на 13.05.2016 року ОСОБА_4 відбув 3 місяці 17 днів покарання у виді виправних робіт, до закінчення строку відбування покарання залишилося 10 днів.

Таким чином, строк фактично відбутого покарання ОСОБА_4 у виді виправних робіт - 3 місяці 17 днів складає менше ніж 2/3 частки покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік 7 місяців 1 день.

Оскільки 1 рік 3 місяці 3 дні виправних робіт, які зараховано у відбутий строк згідно ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 17.02.2016 року, ОСОБА_4 фактично не відбував, відсутні підстави вважати, що під час виправних робіт засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: