Справа № 686/5232/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» серпня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , розглянув кримінальне провадження про обвинувачення,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дрезден, Німеччина, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198, ч.ч.1 та 3 ст.357 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що вона, 03.09.2015 року у період часу з 23 год. 30 хв. до 23 год. 55 хв., достовірно знаючи, що її знайома ОСОБА_7 у цей же день, близько 23 год. 30 хв. на Привокзальній площі у м.Хмельницькому, що знаходиться по вул.Проскурівській, пограбувала потерпілого - ОСОБА_4 , так як була очевидцем вчинення вказаного злочину, та знаючи, що чоловіча сумка, виготовлена з тканини, у якій знаходився паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_4 , в якому знаходився ідентифікаційний код, посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 , зв`язка ключів в кількості 3 шт., гаманець темно-коричневого кольору з грошовими коштами в сумі 210 грн., платіжні картки банківських установ: «Ощадбанк», «ПриватБанк», «Фітобанк» та кредитна платіжна картка АТ «Банк Ренессанс Капітал» належать потерпілому, зберігала таку сумку з вказаними речами за місцем свого тимчасового проживання. При цьому, викрадені у потерпілого грошові кошти в сумі 210 грн. спільно з ОСОБА_7 витратили на власні потреби.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Окрім цього, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона, 03.09.2015 року, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на Привокзальній площі м.Хмельницького, що знаходиться по вул.Проскурівській, з метою заволодіння чужим майном підійшла до ОСОБА_4 , який знаходився на лавці (підкова). В цей час ОСОБА_7 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, а у ОСОБА_4 є майно, яким можна заволодіти, умисно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесла один удар правою ногою в область грудної клітини, від якого ОСОБА_4 втратив рівновагу та впав на землю. Після цього, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 перебуває на землі, підійшла до нього та з плеча зняла сумку, виготовлену з тканини, всередині якої перебувало посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 . В подальшому, ОСОБА_7 , заволодівши майном ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення та направились за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 , де оглянувши викрадені речі, зокрема, посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 та платіжні картки банківських установ: «Ощадбанк», пластикова картка «ПриватБанк», пластикова картка «ФідоБанк», кредитна пластикова картка АТ «Банк Ренесанс Капітал», видані на ім`я ОСОБА_4 , вирішили розпорядитись ними наступним чином: зберігати за місцем проживання ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_5 привласнила викрадені речі у потерпілого ОСОБА_4 та в подальшому зберігала їх за місцем свого тимчасового проживання з метою подальшого їх використання.
Такі дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України, як незаконне привласнення офіційного документу.
Також, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона, 03.09.2015 року, близько 23 год. 30 хв., перебуваючи на Привокзальній площі м.Хмельницького, що знаходиться по вул.Проскурівській, з метою заволодіння чужим майном підійшла до ОСОБА_4 , який знаходився на лавці (підкова). В цей час ОСОБА_7 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, а у ОСОБА_4 є майно, яким можна заволодіти, умисно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесла один удар правою ногою в область грудної клітини, від якого ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав на землю. Після цього, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 перебуває на землі, підійшла до нього та з плеча зняла сумку, виготовлену з тканини, всередині якої перебував паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_4 ОСОБА_7 , заволодівши майном ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення та направились за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 , де оглянувши викрадені речі, вирішили розпорядитись ними наступним чином, а саме: паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_4 , зберігати за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 для подальшого повернення потерпілому за винагороду.
Такі дії обвинуваченої ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом.
10 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_5 з іншої сторони, укладена угода про примирення на таких умовах:
- обвинувачена ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_4 , а саме: у заздалегідь не обіцяному зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за ст.198 КК України; у привласненні офіційного документу за ч.1 ст.357 КК України та у незаконному заволодінні паспортом за ч.3 ст.357 КК України;
-обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь небезпечності його для суспільства є: щире каяття у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю злочинів;
-відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 ;
-примирення обвинуваченої ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_4
- сторони узгодили призначити ОСОБА_5 покарання: - за ст. 198 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік; - за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.; - за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, а саме: заздалегідь не обіцяному зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за ст.198 КК України; у привласненні офіційного документу за ч.1 ст.357 КК України та у незаконному заволодінні паспортом за ч.3 ст.357 КК України, перший з яких відповідно до ст. 12 цього Кодексу є злочином середньої тяжкості, а два інші злочинами невеликої тяжкості.
Обвинувачена свою вину у вчиненні вказаних злочинів визнала повністю та підтвердила обставини їх скоєння, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджене між потерпілим і обвинуваченою покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових злочинів.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує її щире каяття, сприяння органам досудового слідства у розслідуванні злочину.
Приймаючи до уваги суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчинених злочинів, відомості про особу винної, а саме наявність на утриманні двох малолітніх дітей, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити та призначити останній за вчинення злочинів передбачених ст.198, ч.ч.1,3 ст.357 КК України, узгоджене сторонами вищезазначене покарання, а також на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування такого покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Також суд вважає, за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_5 на період іспитового строку обов`язки згідно положень ст.76 КК України
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-

Укладену 10 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.198, ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357 КК України на підставі яких призначити їй покарання:
-за ст.198 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;
-за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;
-за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначити у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком - один рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1