Дата документу Справа № 335/3392/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 335/3392/16-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/208/16 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 31 березня 2016року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник адвокат ОСОБА_9 .

Згідно з ухвалою - органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 13 березня 2016 р., приблизно о 01 -30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №22-а, по бульвару Центральному в м. Запоріжжі, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_10 , маючи умисел на нанесення останньому тілесних ушкоджень, наніс удар кулаком руки в область обличчя ОСОБА_10 , від якого останній впав на асфальт, після чого стоячи над ОСОБА_10 наніс останньому 5 прямих ударів кулаками правої та лівої руки в область обличчя, та 6 ударів правою ногою в область ребер з правої сторони. Далі ОСОБА_7 не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свої злочинні дії, скориставшись безпораднім станом потерпілого, ставши на бордюр 2 рази стрибнув ОСОБА_10 на грудну клітину, чим своїми діями спричинив закриту тупу травму тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до шоку, від яких ОСОБА_10 у приміщенні приймального покою КУ "Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя" помер.

23.03.2016, ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, студент Запорізького металургійного коледжу, за місцем навчання характеризується посередньо, разом з тим підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, існування ризиків, на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню вчиненню нею інших кримінальних правопорушень, забезпечить належне виконання вимог органів досудового розслідування, також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України. якою задоволено клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислюється з моменту затримання з 24.03.2016 року по 23.05.2016 року,

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або поруки, посилаючись на те, що з матеріалів провадження вбачаться, що ОСОБА_7 тільки 18 років, має реєстрацію та постійне місце проживання, проживає з матір`ю та батьком, є студентом коледжу за бюджетною формою навчання, позитивно характеризується, має проблеми зі здоров`єм. Крім того, не доведена не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, також на думку захисника відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при вирішенні питання стосовно застосування особі запобіжного заходу слідчий суддя або суд має керуватися вимогами, передбаченими ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194 КПК України.
Як вбачається з клопотання, в його в обґрунтування слідчий зазначив про обгрунтованність висунутоїОСОБА_7 підозри, також слідчий вважає, що ОСОБА_7 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодивши, таким чином, встановленню істини по даному кримінальному провадженню.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка захисника, прокурора, досліджені надані матеріали, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, оскільки зазначені обставини, і зокрема, обґрунтованість підозри об`єктивно підтверджується наявними по справі доказами, а саме письмовими поясненнями самого підозрюваного, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо причетності ОСОБА_16 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, медичними документами, які вказують на насильницьку смерть потерпілого через отриману закриту тупу травму тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, протоколом огляду місця події, протоколом огляду трупа.
При цьому судова колегія зауважує, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

З цього приводу колегія суддів приймає до уваги наступне: факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отже, з огляду на досліджені докази, на даному етапі є вірогідною участь підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину, а встановлені обставини є достатніми для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Судова колегія встановила наявність підстав вважати, що певні ризики щодо негативної процесуальної поведінки ОСОБА_7 існують.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 надав пояснення щодо впливу на ньогоз боку ОСОБА_7 , який просив нікому нічого не розповідати та дотримуватися його версії, що підтверджує доводи клопотання про наявність ризику впливу на свідків.

За наданими матеріалами відносно ОСОБА_7 існує інше кримінальне провадження за вчинення 29 січня 2016 року злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, яке 18.02.2016 року скеровано до районного суду. Отже злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 вчинений через нетривалий час після попереднього та за обізнаності останнього про існування відносно нього іншого кримінального провадження, що доводить ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

За даними характеристики на ОСОБА_7 за місцем навчання, останній характеризується не зразковою поведінкою, схильний до злих жартів, зневаги, лицемірства, непристойності, зарозумілості, безвідповідальності.

З урахуванням сукупності певних обставин справи, а саме: тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , очікуваного покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, у разі визнання підозрюваного винним, приймаючи до уваги вище наведені обставини, судова колегія знаходить доведеними ризики щодо переховування підозрюваного, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення і одночасно неможливість застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів вбачає наявність підстав вважати, що при застосуванні відносноОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не буде досягнуто мети дієвості даного провадження та не буде забезпечено належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід,незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутої останньому підозри та встановлених ризиків, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.
У зв`язку із викладеним, відомості щодо навчання підозрюваного, наявності місця проживання не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу. Відомості щодо негативного стану здоров`я підозрюваного, про що зазначено в апеляції, суду не надані. Натомість, за даними з місця навчання ОСОБА_7 фізично розвинений, практично здоровий, відвідує основну групу з фізвиховання.

При обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194 КПК України, з якими закон пов`язує вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

З огляду на вище зазначене, судова кеолегія не може погодитись з доводами захисника про те, що суд, при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу, порушив вимоги закону.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчим суддею обґрунтовано не визначено розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.

Враховуючи, що судове рішення стосовно ОСОБА_7 відповідає матеріалам провадження та вимогам кримінального процесуального закону, підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2016 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4