Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12 квітня 2016 року,
в с т а н о в и в:
Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що вироком Запорізького обласного суду від 10 грудня 1999 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 142, ст. 93 «ж», «і», 42 КК до смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою Верховного Суду України від 10 серпня 2000 року вказаний вирок змінено, призначене ОСОБА_4 покарання у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну довічного позбавлення волі на максимальний строк 15 років позбавлення волі та про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК.
Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 12 квітня 2016 року зазначену ухвалу місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання проперегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, та долучену до неї копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VIIІ «Виконання судових рішень» КПК.

У ст. 539 КПК встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, у випадках, встановлених законом.
Частиною 5 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку, однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.

Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу.

Отже, системний аналіз зазначених норм КПК вказує на те, що ухвали апеляційного суду, якими переглянуто ухвали місцевих судів, постановлені в порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
До того ж, згідно з практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Ці обмеження повинні мати законну мету і бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Таким чином, право засудженого на доступ до правосуддя, не порушено.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 12 квітня 2016 рокувідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3