Номер провадження:1-кс/521/3904/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В обґрунтування свого клопотання адвокат ОСОБА_7 вказав, що з моменту накладення арешту пройшов місяць, а органом
досудового розслідування до теперішнього часу жодній особі не повідомлено
про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, арешт накладався у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, а у теперішній час кримінальне правопорушення кваліфіковано за ст. ст. 291, 356 КК України.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 повністю підтримав доводи викладенні в клопотанні та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 клопотання підтримав, та просив слідчого суддю скасувати арешт.
Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, вислухавши думку власника майна та його адвоката, прокурора та слідчого, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Частина 3 ст. 170 КПК України наголошує, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами , якщо вони містять вищевказані ознаки.
Виходячи з вимог частини 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 98, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1