Справа №: 671/989/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року Волочиський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волочиськ кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працездатного, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше не судимого,
в злочинах за ч.2 ст.296, ч.1 ст.186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, працездатного, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше не судимого,
в злочині за ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт.Підволочиськ, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, працездатного, не працюючого, не одруженого, утриманців немає, раніше судимого вироком Волочиського районного суду від 23.06.2015 року за ч.3 ст.185 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.,

в злочині за ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :
19.05.2016 року близько 00.00 години на перехресті вулиць Богуслаєва та Івана Франка в м.Волочиськ, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи при цьому громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, протиставити себе іншим громадянам та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, використовуючи малозначний привід, умисно кулаками рук та ногами почали наносити удари по тілу ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в результаті чого потерпілим завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 19.05.2016 року близько 00.15 години на перехресті вулиць Богуслаєва та Івана Франка в м.Волочиськ, після вчинення хуліганських дій у ОСОБА_6 виник умисел на викрадення чужого майна потерпілих, на виконання чого ОСОБА_6 умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно викрав випавший з кишені потерпілого ОСОБА_11 і лежав на землі мобільний телефон Nokia Asha 308, вартістю 480,94 грн., із стартовим пакетом Київстар, вартістю 25 грн., на рахунку якого було 0,80 грн. та стартовим пакетом МТС, вартістю 25 грн., на рахунку якого було 5 грн., флеш накопичувачем Micro SD, об`ємом 8 Gb, вартістю 68,88 грн. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 умисно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу таємно викрав з кишені штанів потерпілого ОСОБА_12 мобільний телефон Nokia С3-01.5, вартістю 639,11 грн., із стартовим пакетом Київстар, вартістю 25 грн., флеш накопичувачем Micro SD, об`ємом 4 Gb, вартістю 49,88 грн.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свою вину визнали повністю, а ОСОБА_6 свою вину за ч.2 ст.296 КК України визнав повністю, а за ч.1 ст.186 КК України не визнав повністю. Обвинувачені пояснили, що після вживання спиртного йшли разом, проводжали дівчат, зустріли потерпілих, з якими у них слово за слово почався конфлікт, під час якого ОСОБА_13 перший вдарив спочатку ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_15 , від чого вони впали, а вони приєдналися до їх побиття, коли вони лежали. Зі слів ОСОБА_13 та ОСОБА_16 вони не бачили як ОСОБА_17 брав у потерпілих телефони, а зі слів ОСОБА_17 він їх брав у потерпілих, які лежали без свідомості і лише через деякий час він повідомив ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , що взяв у потерпілих телефони. Між ними будь-якої змови у побитті потерпілих не було, все сталося дуже швидко, раніше з потерпілими у них не було конфліктів чи неприязних відносин, всі обвинувачені у скоєному каються, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що відшкодували потерпілим збитки.
Потерпілі пояснили, що були вдома у ОСОБА_15 , де вживали спиртне, потім ОСОБА_15 вирішив провести ОСОБА_14 . На перехресті вулиць, де було темно, зустріли обвинувачених, з якими через ОСОБА_13 виник конфлікт, потім ОСОБА_13 наніс удар Рощині, який впав і втратив свідомість, а потім був нанесений удар ОСОБА_15 , який також впав і втратив свідомість. Після цього вони нічого не пам`ятають і не бачили і не чули, як у них були викрадені телефони, викрадення яких виявили пізніше. Збитки їм відшкодовані частково лише обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , просять їх суворо не карати, а обвинуваченим ОСОБА_8 їм не відшкодовані збитки, тому з приводу його покарання покладаються на думку суду.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини за ч.2 ст.296 КК України, вона також повністю підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

даними протоколів прийняття заяви від потерпілих від 19.05.2016 року про вчинені відносно них кримінальні правопорушення (а.с.56,57);

даними протоколу огляду місця події від 19.05.2016 року з таблицями ілюстрацій до нього, згідно якого місцем події є перехрестя вулиць Богуслаєва та Івана Франка в м.Волочиськ (а.с.58-60);

висновком судово-медичної експертизи №134 від 23.06.2016 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на обох повіках правого та лівого ока, крововиливів в білкову оболонку обох очей, садна на лобно-скроневій ділянці зліва, припухлості м`яких тканин та крововиливу на лобній ділянці зліва, садна на зовнішній поверхні правої вушної раковини, садна в правій завушній ділянці, садна по задній поверхні правого ліктьового згину, контузії лівого ока легкого ступеню та струсу головного мозку, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в строки та за обставин, що викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи, та на які вказує обстежуваний. За своїм характером, крім садна по задній поверхні правого ліктьового згину, яке є легким тілесним ушкодженням, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Беручи до уваги кількість та розташування виявлених у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, можна припустити, що до нього мало місце близько 5-7 прикладень травмуючої дії. Садно на правому ліктьовому суглобі могло утворитися при падінні з висоти власного зросту, а інші виявленні тілесні ушкодження не є специфічними чи характерними для утворення їх при падінні людини з висоти власного зросту (а.с.62-63);

висновком судово-медичної експертизи №176 від 01.07.2016 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних саден на шкірі обличчя, крововиливів навколо обох очей, в ділянці правого вуха, щік та верхньої губи, рваної рани на верхній повіці лівого ока та струсу головного мозку, які могли виникнути від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в строки та за обставин, що викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи. За своїм характером всі виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. По відношенню до ОСОБА_11 могло мати місце декілька прикладень травмуючої дії, кількість яких встановити неможливо. Не виключається можливість виникнення наявних тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння з висоти власного зросту (а.с.65-66);

заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу ним працівникам поліції двох мобільних телефонів від 20.05.2016 року (а.с.67);

висновками експерта №573т від 02.06.2016 року та №574т від 02.06.2016 року про вартість викрадених мобільних телефонів та карток пам`яті (а.с.73-76, 80-83);

постановою про визнання речовими доказами мобільних телефонів та карток пам`яті із довідками про ватрість стартових пакетів (а.с.84-86);

даними протоколів проведення слідчих експериментів з таблицями ілюстрацій до них за участю обвинувачених від 20.07.2016 року (а.с.94-105).

Органом досудового слідства дії всіх обвинувачених вірно кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В той же час, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст.186 КК України у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), є невірною і його дії слід перекваліфікувати на ч.1 ст.185 КК України, як умисне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки обвинувачений вважав, що робить це непомітно для інших, потерпілі не бачили і не могли усвідомлювати характер дій обвинуваченого, а інші обвинувачені не бачили його дій, що підтверджується показаннями всіх обвинувачених та потерпілих і така кваліфікація відповідає положенням п.3 Постанови пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності».

При призначенні обвинуваченим покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання всіх обвинувачених суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання всіх обвинувачених є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а для обвинуваченого ОСОБА_8 також рецидив злочинів.

Крім того, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли умисний злочин середньої тяжкості, а ОСОБА_6 два таких злочини, всі вони працездатні, однак не працюють, по місцю проживання характеризуються нейтрально, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 характеризуються позитивно за попереднім місцем навчання, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягуються вперше, частково відшкодували потерпілим заподіяні збитки, а ОСОБА_8 не відшкодував.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.296 КК України у виді трьох років обмеження волі, за ч.1 ст.185 КК України у виді ста годин громадських робіт, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді трьох років обмеження волі, а обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід призначити покарання за ч.2 ст.296 КК України відповідно у виді трьох та чотирьох років обмеження волі.
Враховуючи думку потерпілих, враховуючи декілька обставин, що пом`якшують покарання всіх обвинувачених, суд вважає, що обвинувачених можливо виправити без ізоляції від суспільства, звільнивши їх від відбування покарання з випробовуванням, встановивши їм певний іспитовий строк та обмеження, що буде достатнім покаранням за скоєні ними злочини і попередженням скоєння ними нових злочинів.
Цивільний позов потерпілими по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст.296 КК Україниу виді трьох років обмеження волі, за ч.1 ст.185 КК України у виді ста годин громадських робіт, згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити йому покарання у виді чотирьох років обмеження волі, а на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи та з`являтися до нього періодично на реєстрацію.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи та з`являтися до нього періодично на реєстрацію.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст.76 КК України обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи та з`являтися до нього періодично на реєстрацію.

До вступу вироку в законну силу міру забезпечення кримінального провадження обвинуваченим не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 527,76 грн. за проведення судових товарознавчих експертиз.

Речові докази по справі:

мобільний телефон Nokia Asha 308 із стартовим пакетом МТС, флеш накопичувачем Micro SD, об`ємом 8 Gb - повернути потерпілому ОСОБА_11 ;

мобільний телефон Nokia С3-01.5 із стартовим пакетом Київстар, флеш накопичувачем Micro SD, об`ємом 4 Gb - повернути потерпілому ОСОБА_12 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо їх не було подано.

Суддя