Справа №522/7525/14-к
№1-кп/522/152/15

ВИРОК
Іменем України
24 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0001257 від 17.02.2014 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.02.2010р. Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК У країни, до позбавлення волі на 2 роки, на підставі ст.ст. 75. 76 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 (один) рік
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України, суд
В С Т А Н О ВИВ:
Як було встановлено та доведено судом в судовому засіданні - 31.01.2011 року ОСОБА_6 сумісно з ОСОБА_7 по запропонуванню ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, вступили між собою в попередню злочинну змову на відкрите заволодіння чужим майном, розподіливши між собою ролі. Згідно своєї ролі, ОСОБА_7 повинен був відкрито викрадати майно у жінок, які виходять з супермаркету, а ОСОБА_6 , в свою чергу, повинен був знаходитись поблизу місця скоєння злочину, та спостерігати за навколишнім оточенням, та попередити співучасника у випадку небезпеки і при виникненні непередбаченої ситуації - втрутитися з метою безперешкодного викрадення чужого майна і неприпустимості їх затримання.
З вказаним злочинним наміром, 31.01.2011 року, біля 20.30 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули до супермаркету «Наталка», розташованого поФонтанській дорозі, 67А в м. Одесі, де шукали об`єкт свого злочинного посягання.
31.01.2011 року, приблизно о 20.40 ОСОБА_7 помітив на паркувальній стоянці біля супермаркету «Наталка» припаркований легковий автомобіль Ніссан Алтіма д.н. НОМЕР_1 , за кермо якого сідала ОСОБА_8 , поклавши свої особисті речі на заднє пасажирське сидіння автомобілю. Реалізуючи єдиний злочинний намір і згідно своєї ролі в злочині, ОСОБА_7 усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, підбіг до правої задньої двері автомобілю Ніссан Алтіма д.н. НОМЕР_1 та відкривши її схопив з заднього сидіння жіночу сумку ОСОБА_8 , вартістю 800 гривень, в якій знаходились:
-мобільний телефон Айфон ІМЕІ НОМЕР_2 , з врахуванням зносу його вартість складає ЗОООгривень, з сім картою оператора «Лайф», яка не представляє цінності, без грошей на рахунку;
-грошові кошти в сумі 700 гривень;
-жіночий гаманець, чорного кольору, вартістю з врахуванням зносу складає 500 гривень;
а всього майна ОСОБА_8 на загальну суму 5000 гривень, яку намагався викрасти, після чого почав втікати з місця скоєння злочину. Виконавши всі дії, які співучасники вважали необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_7 не зміг закінчити злочин до кінця та розпорядитися викраденим по підставам, які не залежали від їх волі: скриваючись з місця скоєння злочину його злочинні дії були помічені та припинені ОСОБА_9 , який став переслідувати ОСОБА_7 , пробігши за ним біля 10 метрів, де ОСОБА_10 , згідно своєї ролі в злочині, зупинив ОСОБА_9 з метою безперешкодного викрадення чужого майна та неприпустимості затримання співучасника, застосував до нього фізичне насилля, завдавши йому не менше 5 хаотичних ударів ножем, заздалегідь заготовленим ним для злочинних цілей.
Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, за ознаками закінченого замаху на відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), скоєне повторно та за попередньо змовою групою осіб, при якому особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Крім того, 31.01.2011 року, приблизно в 20.40 ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись на паркувальній стоянці біля супермаркету «Наталка», розташованого по вул.Фонтанська дорога, 67А в м. Одесі, скоїли замах на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень. Свій злочинний намір співучасники не довели до кінця з причин, які не залежали від їх волі: тікаючи з місця скоєння злочину, злочинні дії ОСОБА_7 були замічені та припинені ОСОБА_9 , який став переслідувати його, пробігши за ним біля 10 метрів, де ОСОБА_10 зупинив ОСОБА_9 та з метою безперешкодного викрадання чужого майна та неприпустимості затримання співучасника, застосував до нього фізичне насильство, навмисно завдавши йому не менш 5 хаотичних ударів ножем, заздалегідь заготовленим для злочинних цілей. В результаті ОСОБА_10 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої половини грудної клітки, проникаючу в плевральну порожнину з пошкодженням нижньої частки правої легені, гемопневмоторакс; трьох колото- різаних ран правої половини грудної клітини, без проникнення у плевральну порожнину; колото-різану рану верхньої третини лівого стегна.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №917 від 22.03.2011 року, Колото-різана рана правої половини грудної клітки. Проникає в плевральну порожнину, була небезпечна для життя і здоров`я відповідно до п.2.1.1 "И" Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", належить до тяжких тілесних ушкоджень. Колото - різані рани грудної клітини не проникаючі у плевральну порожнину та колото - різана рана правого стегна - не були небезпечними для життя і викликають розлад здоров`я у межах від 6 до 21 дня та відповідно до п.2.3.3 "Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", як окремо, так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Зазначені ушкодження заподіяні колючо - ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, можливо 31.01.2011 року.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Обвинувачений ОСОБА_6 викладені вище в описовій частині вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорював.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, при якому особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а також у навмисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_8 відшкодована в повному обсязі та вона не має до обвинуваченого матеріальних претензій.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення нового злочину в період іспитового строку.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_6 , наявність пом`якшуючих обставин, наявність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 69, 70, 71 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 55319, 40 гривень залишити без задоволення, у зв`язку з не підтвердженням позову в судовому засіданні, неявку до якого суд вважає як безпідставну, а також відсутністю заяви про розгляд позову без його участі.
Цивільний позов ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди на суму 200 000, 00 гривень залишити без задоволення, у зв`язку з не підтвердженням позову в судовому засіданні, неявку до якого суд вважає як безпідставну, а також відсутністю заяви про розгляд позову без його участі.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати розподіляються судом відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 326, 349, 368-371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України ст. 207 ЦПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років, позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 121 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та один місяць.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та один місяць.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати ОСОБА_6 покарання, що не відбуте ним за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 19.02.2010 року і остаточно визначити до відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки і 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 06.02.2011 року по 18.09.2014 рік.
Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишити без змін, а після вступу вироку у законну силу скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 55319, 40 гривень залишити без задоволення, у зв`язку з не підтвердженням позову в судовому засіданні, неявку до якого суд вважає як безпідставну, а також відсутністю заяви про розгляд позову без його участі.
Цивільний позов ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди на суму 200 000, 00 гривень залишити без задоволення, у зв`язку з не підтвердженням позову в судовому засіданні, неявку до якого суд вважає як безпідставну, а також відсутністю заяви про розгляд позову без його участі.
Роз`яснити ОСОБА_11 положення ч. 7 ст. 128, відповідно до якого особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по кримінальному провадженню - одяг, металева фляга вважати повернутим за належністю гр. ОСОБА_11 ; 2 (дві) сім карти оператора Лайф, КиївСтар, дисконтна карта IMAX повернути за належністю; сумка, мобільний телефон «Сіменс» - повернуто за належністю гр. ОСОБА_8 .
Арешт майна по кримінальному провадженню - не накладався.
Судові витрати у кримінальному провадженні - відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілим, захиснику, обвинуваченому.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
24.11.2015