Справа № 591/9618/13-к
Провадження № 1-кп/591/65/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2016 р. м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника потерпілої - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження №0005550 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уроженця с. Боровизно, Чашенського району, Вітебської області, Республіки Білорусь, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст.118 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що 08.08.2013 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приїхав на маршрутному таксі на зупинку громадського транспорту «Паризька комуна», що розташована по вул. Харківській в м. Суми та направився в сторону свого дому. З цього таксі також вийшли малознайомі йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і слідували за ним. ОСОБА_9 обігнав його і, пройшовши метрів десять, зупинився, а потім повернувся на пів обороту та став припалювати цигарку.

В цей момент ОСОБА_8 , переслідуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_4 , із застосуванням насильства, перебуваючи позаду, поза полем зору ОСОБА_4 , умисно наніс останньому один удар кулаком в праву частину обличчя, завдавши йому легких тілесних ушкоджень у виді синця (кровоподтік) правої скулової області. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_8 зірвав частину золотого ланцюжка з хрестиком, що висів у ОСОБА_4 на шиї. При цьому інша частина ланцюжка залишилася в руці ОСОБА_4 , який намагався перешкодити ОСОБА_8 вчинити протиправне діяння відносно себе. Побачивши знову кулак потерпілого над головою, маючи реальну можливість уникнути конфлікту, перебуваючи у громадському місці, у світлу пору доби, нічого для цього не зробив (покликав на допомогу, відбіг до ларька у якому знаходилась продавець тощо) навпаки вступив у конфлікт. Перебуваючи у стані необхідної оборони, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, тобто діючи з непрямим умислом, ОСОБА_4 дістав з правої кишені своєї жилетки розкладний ніж, що використовував у побутових потребах та, тримаючи його в правій руці, наніс потерпілому один удар ножем, згідно з висновком СМЕ № 618 від 21.10.2013, в область грудної клітки. Від зазначеного удару обвинуваченого, ОСОБА_8 отримав проникаюче колото-різане ушкодження грудної клітини, котре супроводжувалось ушкодженням серця та ускладненою тампонадою серця, від якого через декілька секунд останній помер.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині не визнав та повідомив суду, що 08.08.2013 року він перебував в районі Центрального ринку по вулиці Н. Річки Стрілки у м. Суми, де зайшов до бару та вживав алкогольні напої.

Там він помітив двох осіб, які пили горілку та пиво, в подальшому він дізнався, що це були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У них виникла розмова, в ході якої ОСОБА_8 пропоноував обвинуваченому вийти з приміщення бару та з`ясувати стосунки, однак ОСОБА_4 відмовився. Допивши алкогольний напій, обвинувачений пішов на зупинку громадського транспорту, сів до маршрутного таксі та поїхав додому в напрямку вул СКД в м.Суми.. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прослідували та сіли до цього ж маршрутного таксі, перебували позаду обвинуваченого. Близько 17.00 год. ОСОБА_4 , вийшовши на зупинці громадського транспорту «Паризька комуна», що розташована по вул. Харківська в м. Суми. Чи виходили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він не бачив.

ОСОБА_4 рухаючись у напрямку дому, зайшовши за кіоск (що розташований на громадській зупинці), побачив, як його обігнав ОСОБА_9 на відстань 5-6 метрів від нього, став попереду та почав прикурювати цигарку спиною до нього.

Після цього, ОСОБА_4 отримав удар ззаду в область правого ока, який наніс ОСОБА_8 . Від зазначеного удару обвинувачений зупинився, у нього потемніло в очах. Одразу, він відчув як з його шиї зривають золотий ланцюжок, ОСОБА_4 схопив ланцюжок намагаючись перешкодити його зірвати, однак відчув, що ланцюжок розірвався, частина ланцюжка залищилась у його лівій руці. Усвівдомлюючи, що на нього несподівано напав ОСОБА_8 , під впливом отриманого удару, ОСОБА_4 почав боятися за своє життя, бачив перед собою силует нападника, боючись, що йому продовжуватимуть наносити удари та можуть вбити, дістав зі своєю правої кишені розкладний ніж, котрий завжди носив з собою та завдав одного удару в сторону особи, яка стояла перед ним. Після удару, який наніс Вєтоха ніж залишився в його руках, ОСОБА_4 побачив, що завдав удару ОСОБА_8 , котрий схопився за груди та почав відходити назад, потім впав поблизу зупинки. Він намагався захиститися від нападників, все було спонтанно, позбавляти життя потепілого не бажав. Оскільки обвинувачений вважає себе невинним у вчиненні кримінального правопорушення, він також не визнав цивільний позов потерпілої як в частині матеріальних збитків так і суми заподіяної моральної шкоди.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила суду, що є матір`ю померлого ОСОБА_8 . Свідком події вона не була, 08.08.2013 року близько 12.00 спілкувалася з сином по телефону. Потерпіла повідомила, що її син раніше засуджувався за хуліганство, перебував в місцях позбавлення волі, однак у стані алкогольного сп`яніння поводить себе спокійно, тому потерпіла не може припустити щоб ОСОБА_8 вчинив напад на обвинуваченого.

Потерпіла повідомила, що у ОСОБА_8 залишилась сиротою малолітня дитина.

Потерпіла наполягала на суворому покаранні, втрату сина обвинуваченому не пробачила, матеріальну, моральну шкоду їй не відшкодовано навіть частково, а тому наполягає на стягненні суми цивільного позову у повному обсязі.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини, суд вважає, що його вина знайшла своє підтвердження у суді., Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що у серпні 2013 року разом з ОСОБА_8 , який був його колегою по роботі, розпивали спиртні напої в кафе «Бістро» поблизу «Центрального ринку» по вулиці Н. Річки Стрілки у м. Суми. Вони вжили 0,5 літра горілки та по бокалу пива. До них підсів раніше незнайомий ОСОБА_4 та почав розповідати про свої проблеми, в тому числі сімейними. Оскільки це їм не було цікаво, вони попрохали обвинуваченого залишити їх та що не потрібно заважати їм спілкуватися. Коли ОСОБА_9 розмовляв по телефону, ОСОБА_8 відходив в сторону з ОСОБА_4 , вони про щось розмовляли, однак конфлікту між ними не було. Допивши пиво, він та ОСОБА_8 сіли до маршрутного таксі, щоб доїхати до майстерні і полагодити взуття, разом з ними їхав і обвинувачений, однак вони з ним не спілкувалися.

ОСОБА_10 та ОСОБА_8 доїхали до зупинки «Парижської Комуни» по вулиці Харківській в м.Суми, вийшли через передні двері, ОСОБА_9 виходив першим.

Він відійшов від зупинки на відстань 10 метрів та почав прикурювати цигарку. Обставин конфлікту, нанесення ударів ОСОБА_10 не спостерігав. Обернувшись, через незначний проміжок часу, він побачив у руках ОСОБА_4 ніж, а ОСОБА_8 тримався за груди, у нього на одежі була кров. Свідок допоміг потерпілому прилягти на відстані 2-3 метрів від зупинки. ОСОБА_8 забрав руку з грудей і сказав, що все буде нормально.

Потім ОСОБА_10 побачив, що ОСОБА_8 помер, були викликані швидка та міліція. Баранову невідомо з якої причини виник конфлікт, послідовність нанесення ударів він не спостерігав. Повідомив, що собисто він ніяких протиправних дій відносно обвинуваченого не вчиняв і не мав такого наміру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що 08.08.2013 року вона працювала в кіоску розташованому на зупинці «Парижської Комуни» у м. Суми по вулиці Харківській, приблизно між 17 і 18 годиною до кіоску підійшов обвинувачений і попрохав викликати міліцію, до цього вона почула шум і вийшла на вулицю та побачила як ОСОБА_4 в руках тримає ніж, на нього наступають декілька чоловіків. Обвинувачений питав, чого від нього хочуть, просив повернути цепочку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що влітку 2013 року близько 17.20 вийшов з маршрутного таксі на зупинці «Парижської Комуни» по вулиці Харківській у м. Суми та побачив, що на зупинці відбувається конфліктна ситуація, оскільки особи говорили на підвищених тонах. ОСОБА_4 тримав руку в області шиї, потерпілий ( ОСОБА_8 ) перебував від нього на відстані близько пів метра. ОСОБА_4 завдав удару ножем, ніби-то відшковхнув ОСОБА_8 , останній впав на землю. Після цього, до обвинуваченого підійшов ОСОБА_9 . Двоє невідомих йому осіб намагалися забрати у ОСОБА_4 ніж, під час цього обвинувачений казав, щоб до нього не підходили. Ветоху затримали, повалили на землю, а ніж вибили. Також, свідку відомо, що в загиблого знайшли уривок золотого ланцюжка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомив суду, що 08.08.2013 року він в складі швидкої медичної допомоги прибув за викликом до зупинки «Парижської Комуни» у м. Суми по вулиці Харківській. Прибувши на місце, він п обачив труп чоловіка, поблизу якого нікого не було. Смерть настала від колото - різаної рани, мала місце внутрішня кровотеча. В таких випадках - смерть настає залежно від глибини ушкодження, ззовні поріз був 1 см в ширину та 2 см у довжину. Свідок не бачив поряд із загиблим золотого ланцюжка.

Також свідок спостерігав як чоловік з ножем намагався захиститись від трьох чоловіків, його в подальшому роззброїли.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що близько 2-3 років тому повертався з роботи та побачив скупчення людей поблизу зупинки «Парижської Комуни» у м. Суми по вулиці Харківській. Як на той час йому стало відомо зі слів осіб, які там знаходились, що потерпілому було заподіяно тілесних ушкоджень, через те, що він мав намір зірвати ланцюжок у ОСОБА_4 , який був йому цінним як пам`ять про онуку. Деталі проведення даної слідчої дії раніше пам`ятав краще, зі спливом часу подробиці забув.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що наприкінці літа 2013 року повертався з роботи додому, побачив скупчення людей поблизу зупинки «Парижської Комуни» у м. Суми по вулиці Харківській. Підійшовши до зупинку, його запросили понятим. ОСОБА_15 спостерігав як поблизу тіла потерпілого лежав уривок золотого ланцюжка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що він є лікарем нейрохірургом та обстежував ОСОБА_4 після вчинення злочину. Дані щодо наявності у обвинуваченого тілесних ушкоджень чи ознак алкогольного сп`яніння не памятає.

Окрім показів учасників судового розгляду, вина обвинуваченого додатково підтверджується зібраними в ході досудового розслідування письмовими доказами,зокрема:

- протоколом огляду місця події з фото таблицями від 08.08.2013 року (том.1 а.с.112-118) відповідно до якого оглянуто місце події ділянку по вул. Харківській у м. Суми, поблизу зупинки громадського транспорту «Паризької комуни», де виявлено тіло ОСОБА_8 , вилучено накладення з долонь лівої та правої руки, змив речовини бурого кольору з доріжки слідів, чоловічу барсетку чорного кольору, взуття, предмет схожий на ніж;

- протоколами предявлення трупа для впізнання і огляду трупа з фото таблицями від 09.08.2013 року (том.1 а.с.119-132) відповідно до яких ОСОБА_6 в загиблому впізнала свого сина ОСОБА_8 , виявлено проникаюче колото різане ушкодження грудної клітини;

- протоколом огляду місця події від 08.08.2013 року (том.1 а.с.133-136), відповідно до якого на місці події біля зупинки транспорту загального користування знайдено розірваний золотий ланцюжок який належить обвинуваченому ОСОБА_17 ;

- висновком експерта за №618 від 21.10.2013 року (том.1 а.с.137-139), відповідно до якого визначено причини смерті ОСОБА_8 в результаті проникаючого колото різаного ушкодження грудної клітини, котре супроводжувалось ушкодженням серця та ускладненою тампонадою серця. Ушкодження утворилось від одноразової дії колото різаного предмету, за 20-40 секунд до моменту смерті, клинок проник на всю довжину леза, довжина ранового каналу 7 см. Потерпілий перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

- копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 (том.1 а.с.140), згідно якого смерть настала на зупинці громадського транспорту «Паризької комуни» у м. Суми;

- висновками криміналістичних експертиз від 20.08.2013 року, від 12.09.2013 року, від 01.12.2013 року , від 04.10.2013 року, від 01.11.2013 року, від 31.10.2013 року, від 16.09.2013 року від 08.10.2013 року (том.1 а.с.146-178), відповідно до яких досліджувались, зразки крові ОСОБА_8 , зразки шкіри ОСОБА_8 , зразки одегу ОСОБА_8 , надано висновок, що ніж вилучений у ОСОБА_4 не відноситься до холодної зброї, на клинку ножа виявлено кров людини, приналежність якої можлива ОСОБА_8 ;

- висновком експерта №1476 від 16.09.2013 року (том.1 а.с.178), згідно якого при огляді ОСОБА_4 08.08.2013 року, експертом ОСОБА_18 встановлено діагноз: забій м`яких тканин, правої скулової області, алкогольне сп`яніння;

- висновком судово - психіатричного експерта за №303 від 22.08.2013 року (том.1 а.с.201-204), згідно якого на час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 не страждав будь-яким психічним захворюванням, міг усвідомлювати свої дії та керуватись ними, та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновком експерта №1228 від 02.10.2014 року (том.2 а.с.142, 143), згідно якого експертом ОСОБА_18 встановлено, що виявлені у обвинуваченого тілесне ушкодження могло утворитися в період вчинення злочину від дії тупого предмету, одного удару рукою, ногою і т.п. предметом. Після нанесення удару обвинувачений міг вчиняти самостійні дії. Виявлене ушкодження кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Згідно висновку судово - психіатричного експертизи №188 від 07.05.2015 року (том.3 а.с.34-37), на момент вчинення злочину обвинувачений знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, будь яким психічним захворюванням не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не знаходився у стані фізіологічного афекту або іншому емоційному стані, котрий міг вплинути на його свідомість та діяльність.

Суд вважає, що слід критично віднестися до посилань сторони захисту обвинуваченого, а також показів обвинуваченого, що останній діяв у стані сильного душевного хвилювання або перебував у стані фізіологічного афекту, які виключали б існування вольової та емоційної ознаки суб`єктивної сторони складу злочину. Згідно зі ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. ОСОБА_4 на момент вчинення злочину перебував у стані необхідної оборони, оскільки, будучи особою похилого віку, сприймав удар зі сторони потерпілого, як напад особи, яка значно переважає його у фізичній силі, крім того, потерпілий не зупинився на спричиненні тілесних ушкоджень, та зірвав ланцюжок потерпілого, осіб, котрі могли допомогти поруч були відсутні, тому обвинувачений дійсно відчув небезпеку завдання шкоди своєму здоров`ю. В силу ч.3 ст.36 КК України, перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу. Реальна невідповідність завданої шкоди випливає з того, що обвинувачений отримав легке тілесне ушкодження, у нього викрадено майно, тобто можливо вчинено відносно нього злочин середньої тяжкості, однак з метою захисту ОСОБА_4 завдав удару, котрий призвів до смерті потерпілого, а безвихідь у час припустимого нападу загиблого на Ветоху спростовується тим, що події відбувалися у громадському місці, у світлий період доби, та останній міг покликати на допомогу, вчинити інші дії які б могли припинити протиправні дії з боку вищевказаних осіб відносно нього тощо, однак не вчинив таких дій.

Крім цього, при врахуванні всіх обставин, суд зазначає і про локалізацію ушкодження у потерпілого в області серця , силу удару, яка дозволила, щоб лезо ножа повністю ввійшло у тіло потерпілого, зниження уваги ОСОБА_4 , збуджений емоційний стан, котрі бути обумовлені станом алкогольного сп`яніння, що доводить про непрямий умисел на вчинення злочину. ОСОБА_4 передбачав настання суспільно- небезпечних наслідків, коли діставав ніж, який носив у розгорнутому виді (враховуючи специфічність даного ножа-скрутки) з кишені,дістав та завдавав удару, що ним не заперечувалось, повідомляв, що лише не хотів вбивати, а захиститись. Отже суд приходить до висновку, що обвинувачений не бажав настання смертельних для потерпілого наслідків, хоча перебуваючи на близькій відстані, завдаючи удару ножем в область грудної клітини з достатньою силою, повинен був усвідомити можливість ураження життєво важливого органу та настання смерті потерпілого.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному вбивстві ОСОБА_8 , при перевищенні меж необхідної оборони, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.118 КК України .

Потерпілою заявлено цивільний позов (том.2 а.с.147) про стягнення матеріальної шкоди в сумі 19504,25грн. та моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, тощо.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають необхідно з`ясувати, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди може бути визначено залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд зобов`язаний виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні обвинувачений вимоги цивільного позову не визнав.

Оцінюючи ступінь та глибину страждань потерпілої суд враховує, що ОСОБА_6 втратила свого єдиного сина, в результаті протиправних дій обвинуваченого позбавлена можливості здійснювати материнську опіку, проявляти любов, повагу, турботу до своєї дитини. Водночас, потерпіла позбавлена також моральної підтримки, догляду та спілкування з сином.

ОСОБА_6 є особою похилого віку, втратила сина, який був працездатною особою, годувальника. На її утриманні перебуває малолітня дитина померлого, тому смерть ОСОБА_8 спричинила глибокі душевні страждання потерпілої та відновленню не підлягають.

Тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір шкоди, з огляду на обставини вчинення злочину у стані необхідної оборони, що є підставою для зменшення розміру завданої немайнової шкоди, протиправні дії потерпілого, які стали приводом до вчинення злочину, завдану потерпілій моральну шкоду суд оцінює в 35000 грн.

Отже, в цій частині цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

В обґрунтування завданої матеріальної шкоди потерпілою надано докази (том.2 а.с.207-209), а саме договір замовлення від 09.08.2013 року про надання ритуальних послуг в розмірі 65,70грн. та 667,55 грн., товарний чек №25 від 09.08.2013 року про придбання гробу та інших предметів для погребіння в сумі 2164,00грн., придбання одягу для померлого, в якому відбулося погребіння: костюм вартістю 800,00грн., сорочка та галстук вартістю 320,00грн., туфлі 145,00грн.; чеки, котрі підтверджують оплату поминального обіду в сумі 1464,40грн. + 820,00грн. + 1315,70грн. + 2543,30грн., 9200,00грн на виготовлення намогильної споруди (том.2 а.с.148, 149). Загалом на суму: 19505,25грн.

В силу ст.1200 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Крім того, на особу, яка завдала шкоди смертю потерпілого, покладається також обов`язок відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, і такі витрати (ст. 1201 ЦК України).

Оскільки, відомості про таку граничну вартість відсутні, обвинуваченим не спростовано позиції цивільного позову в цій частині, то підлягає задоволенню цивільний позов в частині стягнення 9200,00грн. з оплати вартості пам`ятника.

Отже, на користь потерпілої підлягає стягненню 4162,25грн.+ 9200,00грн. = 13362,25грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого будь яких запобіжних заходів.

Питання про розподіл процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України - стягнувши з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України частину з них знищити, інші залишити обвинуваченому та потерпілій.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374-376 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 13362,25грн. на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 35000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, в сумі 758,28грн.

Речові докази (том.1 а.с. 143) - труси, ремінь, пару тапок, футболку, чоловічу барсетку чорного кольору, які належали ОСОБА_8 , вилучені в ході ОМП від 08.08.2013 року, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

фрагмент ланцюжка, обручку металеву жовтого кольору, наручний годинник, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області - повернути ОСОБА_4 ,

фрагменти змиву речовини бурого кольору, накладення з долонь лівої та правої руки ОСОБА_8 , ніж вилучений у ОСОБА_4 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського МВ УМВС України в Сумській області - знищити.

Вирок суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_19 -Когер