Справа № 525/200/16-к
Провадження № 1-кс/525/38/2016
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

23.02.2016 року селище Велика Багачка

Слідчий суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного за ч.1 ст.187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2014 року народження, в силу ст.89 КК України не судимого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області 23.02.2016 року слідчим СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , внесено клопотання про застосування до підозрюваного за ч.1 ст.187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2014 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке погоджено з уповноваженим прокурором - прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

Як вбачається з клопотання органом досудового розслідування встановлено, що 13.02.2016 року близько 18 години ОСОБА_6 , правомірно перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент спричинення, яке виразилось в нанесенні декількох ударів дерев`яною палицею в район голови та тулубу, спричинивши тілесні пошкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправно заволодів сумкою чорного кольору вартістю 200 грн. з грошима в сумі 505 грн., купюрами номіналом по 5 та 100 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Слідчий у клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000064 від 14.02.2016 року, кваліфікованому за ч.1 ст.187 КК України, щодо громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , 21.02.2016 року винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.187 КК України та 21.02.2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, слідчий СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 посилається на дані:

протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколу огляду місця події від 14.02.2016 року; висновку експерта № 53 від 22.02.2016 року; протоколу огляду від 14.02.2016 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколу огляду від 22.02.2016 року.

Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що існують обставини, що свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який в аспекті кримінально-правової кваліфікації відноситься до категорії тяжких та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; боячись тяжкості покарання, яке може бути застосоване до нього судом в разі визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; відсутність законних джерел доходів, а саме постійного заробітку, спонукатимуть ОСОБА_6 до продовження злочинної діяльності з метою отримання засобів до існування; з метою запобігання спробам незаконно впливати на потерпілих у цьому ж провадженні, а саме на ОСОБА_7 (перебуваючи на волі, підозрюваний може застосувати психологічний чи фізичний тиск на потерпілого, примушуючи його до дачі завідомо неправдивих показів), слідчий СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся 23 лютого 2016 року до слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області з клопотанням, яке погоджено з уповноваженим прокурором, про застосування до підозрюваного за ч.1 ст.187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зруб-Комарівський Старожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2014 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.1 ст.187 КК України ОСОБА_6 та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, допитавши підозрюваного ОСОБА_6 , який вказав, що 13.02.2016 року у вечірній час він заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , завдавши близько п`яти ударів в область голови, а потім побачив, що лежить чоловіча сумка, і він нею заволодів; вказав, що в даний час у вчиненому розкаюється і намагається повернути викрадені грошові кошти потерпілому; заслухавши думку прокурора Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який підтримав внесене до слідчого судді клопотання та посилався на ризики, які вказані у клопотанні, пояснення слідчого СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , який підтримав внесене до суду клопотання та посилався на обставини та ризики, що викладені в ньому, заслухавши думку захисника адвоката ОСОБА_5 , яка вважає, що немає обґрунтованих підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 і просила обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і приходить до висновку, що в даний час відсутні підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого запобіжного заходу як тримання під вартою і йому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення. Відповідно до ч.2 цієї статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Нормами ч.1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 14.02.2016 року, 14.02.2016 року внесено до ЄРДР відомості про те, що 13.02.2016 року близько 20 години ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на вулиці с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області, умисно, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я відкрито заволодів барсеткою з речами та грошима в сумі 500 грн. ОСОБА_7 , 1953 р.н., чим завдав останньому матеріальних збитків на вказану суму; попередня правова кваліфікація дій ч.1 ст.187 КК України (а.к.9).

Слідчим СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 21.02.2016 року винесено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст.187 КК України відносно громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2014 року народження, в силу ст. 89 КК України не судимого про те, що він, 13.02.2016 року близько 20 год., перебуваючи на вулиці с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області, умисно, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я відкрито заволодів барсеткою з речами та грошима в сумі 500 грн. ОСОБА_7 , 1953 р.н., чим завдав останньому матеріальних збитків на вказану суму (а.к.37-38).

21.02.2016 року о 17 год. 45 хв. слідчим СВ Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України (а.к.35-36).

21.02.2016 року ОСОБА_6 був допитаний в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України щодо потерпілого ОСОБА_7 , в ході допиту повідомив обставини нападу на даного потерпілого та щодо заволодіння його речами та грошовими коштами (а.к.39-40).

Допитаний 21.02.2016 року в якості потерпілого ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_6 як такого, що 13.02.2016 року у вечірній час в с. Байрак Великобагачанського району із застосуванням насильства заволодів його барсеткою, в якій знаходилися грошові кошти та інші речі (а.к.15-16).

14.02.2016 року слідчим СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області було оглянуто місце події, в ході якого виявлено та вилучено запальничку, 5 фрагментів деревини, носову хустку, зі слідами бурого кольору зовні схожою на кров, чоловічу шапку чорного кольору, зі слідами бурого кольору, зовні схожою на кров, чорного кольору ремінь від сумки, рекламну картку «Платинум Банк», ніж, зарядний пристрій для мобільного телефону та інші речі (а.к.17-19).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №53 від 22.02.2016 року, встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_7 ; дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.к.20-21).

Згідно протоколу огляду від 14.02.2016 року, оглянуто вилучені речі потерпілого зі слідами бурого кольору: куртка джинсова, рубашка, куртка шкіряна (а.к.27-28).

Допитані органом досудового розслідування свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказали про відомі їй обставини, що стосуються незаконного заволодіння грошовими коштами у потерпілого ОСОБА_7 (а.к.24-33).

Відповідно до протоколу огляду від 22.02.2016 року, органом досудового розслідування проведено огляд сумки чорного кольору, з речами та документами, які в свою чергу ОСОБА_6 сховав у свого дядька вдома ОСОБА_11 і які належать потерпілому ОСОБА_7 (а.к.52-53).

Аналізуючи доведеність прокурором обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України щодо потерпілого ОСОБА_7 в контексті положень п.1 ч.1 ст.194 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що в сукупності даних протоколу огляду місця події від 14.02.2016 року, протоколів огляду речей від 14.02.2016 року та від 22.02.2016 року, показань потерпілого ОСОБА_7 щодо обставин вчиненого щодо нього кримінального правопорушення зі сторони ОСОБА_6 , з урахуванням висновків судово-медичної експертизи №53 від 22.02.2016 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також з урахуванням показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в своїй сукупності, прокурором в судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання, в межах його розгляду, доведено обставини та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України відносно потерпілого ОСОБА_7 , про яке було повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

При цьому, в контексті висновків слідчого судді щодо обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України слідчий суддя застосовує практику Європейського суду з прав людини і зазначає наступне.

Так, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства зазначив, «…наявність обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» ЄСПЛ зазначив: «…комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ зазначив: «…факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, в своїй сукупності, виходячи з вищевикладеного слід дійти висновку, що й практика Європейського суду з прав людини дає підстави стверджувати, що немає вимоги щодо чітких доказів на стадії обрання запобіжного заходу, на якій не вирішується питання про доведеність чи не доведеність вини особи у вчиненні злочину.

Встановлюючи та аналізуючи наявність поданих доказів про обставини, які передбачені п.2 та п.3 ч.1 ст.194 КПК України (що ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів), в межах внесеного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді даного клопотання обставини, передбачені п.2 та п.3 ч.1 ст.194 КПК України є недостатньо доведеними, виходячи з таких підстав.

Підозрюваний ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (як встановлено в судовому засіданні), має постійне місце реєстрації в с. Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області, однак за місцем реєстрації тривалий час не проживає, в даний час (по суті останні роки) проживає в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області), де мешкають його родичі, при цьому, він проживає разом з дружиною та малолітньою дитиною сином ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.к.41,46,47), хоча органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, який є тяжким злочином, за даний злочин законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, однак, сума коштів, якою заволодів підозрюваний не є значною, при цьому, підозрюваний ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не судимий (а.к.44), до адміністративної відповідальності не притягувався (а.к.45), є особою працездатного віку, хоча в даний час офіційно ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, однак, дана сукупність обставини та відомостей про особу підозрюваного, в контексті розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (який є найбільш суворим із запобіжних заходів) не свідчать достеменно про те, що він буде переховувався від органів досудового слідства, перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, та може незаконно вплинути на свідків в кримінальному провадженні та потерпілого шляхом погроз та інших протиправних дій. Тобто, в своїй сукупності, саме в контексті клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, такі дані не вказують на існування ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та впливати на встановлення істини по кримінальному провадженню, про які вказано у клопотанні слідчого СВ Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області. При цьому слідчий суддя враховує, що 23.02.2016 року ОСОБА_7 підтвердив письмовою розпискою те, що грошові кошти в сумі 505 грн. йому повернуті підозрюваним у справі, що свідчить про те, що ОСОБА_6 вживає заходи щодо відшкодування потерпілій стороні заподіяної шкоди.

Отже, системний аналіз наданих суду матеріалів клопотання в сукупності з поясненнями учасників судового процесу розгляду та положеннями КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що зазначення слідчим у клопотанні за погодженням з прокурором про те, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні не підтверджені жодним фактом і будь-якими належними доказами і по суті ґрунтуються на припущеннях. При цьому, в цьому контексті не зайвим є вказати про те, що відповідно до пункту 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та її підпункту «с» кожен має право на волю та особисту недоторканість; нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно процедури, встановленої законом в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Положення п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язують слідчого суддю оцінити вагомість наявних доказів учинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, є такі приписи: А) «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року; Б) «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідності такого тримання й не було розглянуто можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу» (п.29 рішення у справі «Хайредінов проти України» від 11.10.2010 року).

Тому, виходячи з вищезазначеного та висновків, що викладені вище у даній ухвалі слідчого судді, з урахуванням обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та відомостей про особу підозрюваного, його соціальних зв`язків та встановленого постійного місця проживання без реєстрації в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області, а також його сімейного становища, з врахуванням вимог КПК України та практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя вважає необхідним та доцільним обрати підозрюваному ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що об`єктивно спроможний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків і є співмірним з існуючими ризиками.

Так, нормами ч.1 ст.181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Частиною 5 ст.194 КПК України передбачене загальне коло обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного при обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та докази, що подані прокурором на підтвердження обґрунтування існуючих ризиків, слідчий суддя вважає, що в межах застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на нього необхідно покласти такі обов`язки: прибувати за першою вимогою (викликом) до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не залишати своє фактичне місце проживання житловий будинок в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області в період часу з 18 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; не виїжджати за межі Великобагачанського району Полтавської області на протязі строку дії даної ухвали суду.

На виконання ч.6 ст.194 КПК України слідчий суддя зазначає, що обов`язки, які покладені на підозрюваного ОСОБА_6 не можуть перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 176,177-179,181,186,193,194,196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного за ч.1 ст.187 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2014 року народження, в силу ст.89 КК України не судимого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2014 року народження, в силу ст.89 КК України не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, запобіжний захід домашній арешт.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1)прибувати за першою вимогою (викликом) до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2)не залишати своє фактичне місце проживання житловий будинок в с. Байрак Великобагачанського району Полтавської області в період часу з 18 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.;

3)не виїжджати за межі Великобагачанського району Полтавської області на протязі строку дії даної ухвали суду.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків - до 23 квітня 2016 року.

Строк дії запобіжного заходу два місяці, тобто до 23 квітня 2016 року.

Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за фактичним місцем проживання підозрюваного Великобагачанському ВП ГУ Національної поліції України в Полтавській області та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_6 і повідомити про це слідчого суддю Великобагачанського районного суду Полтавської області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_6 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1