ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/7797/16-к
Провадження № 1-кс/201/4892/2016
УХВАЛА
27 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000802 клопотання прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та додані до клопотання матеріали, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказав на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 52 від 11 березня 2014 року солдат ОСОБА_4 був зарахований до списків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та в подальшому призначений на посаду кулеметника 2 парашутно-десантного відділення 3 парашутно-десантного взводу 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

При цьому, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Однак, солдат ОСОБА_4 22 липня 2014 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , умисно залишив військову частину, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

Таким чином, з 22 липня 2014 року солдат ОСОБА_4 по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Враховуючи викладене, дії солдата ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини та ухилення від проходження військової служби тривалістю понад один місяць.

6 листопада 2015 року стосовно солдата ОСОБА_4 винесене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України та останнього оголошено у розшук.

Заслухавши прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючі викладене, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.189-190 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Надати прокурору військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1