У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2016 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Харкові, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Стороною захисту подані клопотання, в яких сторона захисту просить суд про:

- враховування викладених у клопотаннях обставинах під час судового розгляду;

- визнання недопустимими доказами всіх технічних носіїв інформації, отриманих УСБУ в Харківській області під час проведення негласних слідчих дій відносно ОСОБА_5 , через численні порушення норм Конституції України, КПК України, Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 року у справі №1-31/2011 при їх отриманні;

- зобов`язання сторони обвинувачення виконати ухвали суду про допит свідків.

Суд вважає, що клопотання підлягають задоволенню частково, а саме, в частині:

- враховування викладених у клопотаннях обставинах під час судового розгляду.

Так, відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до вимог ст.ст.87, 89 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, і обов`язок перевірки допустимості доказів покладається на суд.

В іншій частині суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Оскільки очевидної недопустимості вказаних вище доказів на цей час не встановлено, суд вважає необхідним в задоволенні вказаного клопотання відмовити та надати оцінку питання допустимості доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Також суд відмовляє в задоволенні клопотання про зобов`язання сторони обвинувачення виконати ухвали суду про допит свідків, оскільки за клопотаннями сторін вказані свідки викликані в судове засідання, але не з`явились з певних причин. В цей час прокурором вживаються заходи для забезпечення явки свідків до суду. Разом з тим, якщо ці заходи будуть недостатні, суд розгляне питання про привід свідків у судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.369 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Враховувати викладені у клопотаннях обставини під час судового розгляду.

В іншій частині в задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя

21.11.2016