Справа № 464/5900/16-к
пр.№ 1-кп/464/293/16
У Х В А Л А
15.09.2016 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2016 року за №0001745, про обвинувачення ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, суд,-

в с т а н о в и в:
26.07.16р. в провадження Сихівського районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою підсудних слід продовжити з наступних підстав .

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 29.07.2016 року, двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спливає 27 вересня 2016 року.

Згідно ст. 331 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати двох місяців.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Пункти 1.4, 1.6 Мінімальних стандартних правил ООН у відношенні мір, не пов`язаних з тюремним ув`язненням (Токійські правила) вказують, що в процесі застосування Правил держави члени прагнуть забезпечити належне співвідношення між правами окремих правопорушників, правами жертв та інтересами суспільства у відношенні суспільної безпеки та попередження злочинності.
Попереднє ув`язнення під варту застосовується в судочинстві по кримінальних справах як крайня міра за умови належного урахування інтересів розслідування передбачуваного правопорушення та захисту суспільства та жертви.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слід обрати обвинуваченому, позаяк жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів. передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, в нього відсутні позитивні характеристики, у якого немає стабільних соціальних зв`язків, зокрема, відсутні робота та будь-який доход, а також враховуючи характер, тяжкість обвинувачення та тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, в виді позбавлення волі на строк до 8 років, та свідчать, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, також вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на свідків, потерпілих. Тому для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки та попередження злочинності, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід в виді тримання під вартою до двох місяців, а саме, до 27 грудня 2016 року та вважає недостатнім застосування більш м» якого запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слід обрати обвинуваченому, позаяк жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину,передбаченого ч.3 ст.186 КК України, в нього відсутні позитивні характеристики, у якого немає стабільних соціальних зв`язків, зокрема, відсутні робота та будь-який доход, а також враховуючи характер, тяжкість обвинувачення та тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України , в виді позбавлення волі на строк до 8 років, та свідчать, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, також вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на свідків, потерпілих. Тому для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки та попередження злочинності, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід в виді тримання під вартою до двох місяців, а саме, до 27 грудня 2016 року та вважає недостатнім застосування більш м» якого запобіжного заходу.

Суд, враховуючи вищенаведене, а також те, що головуючий суддя з 20 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року буде знаходитися у щорічній відпустці, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк тримання під вартою на два місяці, з 27 вересня 2016 року (оскільки з вказаної дати спливає строк їх тримання під вартою) до 27 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до двох місяців, а саме, до 27 грудня 2016 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжити до двох місяців, а саме, до 27 грудня 2016 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1