Провадження № 11-кп/780/555/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 12.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
12 травня 2016 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 повернуто прокурору, оскільки в обвинувальному акті не вказано час, місце та спосіб незаконного заволодіння обвинуваченим, за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, автомобілем потерпілого ОСОБА_8 . Зазначено лише час і місце надання ОСОБА_7 згоди указаним особам на заволодіння цим автомобілем. При цьому спосіб заволодіння автомобілем потерпілого (таємне чи відкрите викрадення, угон чи інший спосіб) в обвинувальному акті також не зазначено. Також обвинувальний акт фактично не містить формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Також обвинувальний акт містить не виправлену в установленому законом порядку описку, яка полягає у тім, що в обвинувальному акті зазначено про відсутність обставин, які обтяжують відповідальність підозрюваного ОСОБА_9 , а не ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції. Мотивуючи це тим, що час та місце надання ОСОБА_7 згоди на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_8 , фактично є часом та місцем початку виконання об`єктивної сторони складу злочину. Інші ж дії обвинуваченого ОСОБА_7 та двох невстановлених слідством осіб направлені на заволодіння транспортним засобом відбувались послідовно безпосередньо після вступу у змову у тому ж самому місці. Крім того, спосіб заволодіння транспортним засобом, згідно обвинувального акту, є транспортування автомобіля на евакуаторі. При цьому, таємність чи відкритість викрадення, не є ознакою складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого та не підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

В доповненнях до апеляційної скарги, сторона обвинувачення, вказує, що всупереч ч. 2 ст. 76 КПК України, суддя Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1 повторно взяв участь у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , після скасування 23.12.2015 апеляційним судом Київської області постановленої ним 27.10.2015 ухвали про повернення обвинувального акту прокурору. Тому, на думку прокурора, підготовче засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та в подальшому ухвалення судового рішення здійснюється незаконним складом суду.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення в частині скасування ухвали суду з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Аналізуючи зміст ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що висновки суду суперечать фактичним обставинам, оскільки як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_7 29.07.2015 р. близько 13 год. Перебував на території автостоянки «Простор», яка знаходиться за адресою: м. Біла Церква Київської області по вул. Томилівській 43. В цей час до нього підійшли дві невстановлені слідством особи чоловічої статі, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, та запропонували ОСОБА_7 заволодіти автомобілем «РАФ 22031» д.н.з. НОМЕР_1 1985 року випуску, який знаходився на території вказаної автостоянки, на що останній погодився. Таким чином, ОСОБА_7 за попередньою змовою із двома невстановленими слідством особами, метою незаконного заволодіння транспортним засобом, замовили послугу авто евакуатор, на який завантажили автомобіль «РАФ 22031». Після чого вказані особи з місця вчинення злочину із названим вище автомобілем зникли на евакуаторі, таким чином незаконно заволоділи вказаним транспортним засобом.

Тому, враховуючи вищевикладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 вказано час, місце та спосіб незаконного заволодіння транспортним засобом. Крім того, як вірно вказано в апеляційній скарзі прокурора, що таємність чи відкритість викрадення, не є ознакою складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого та не підлягає доказуванню у кримінальному провадженні. Що стосується посилання в ухвалі, що в обвинувальному акті зазначено про відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_9 , а не ОСОБА_7 , не є суттєвими і ніяк не порушують право підозрюваного, а зазначені недоліки мають бути усунуті у ході судового розгляду.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України та повернення обвинувального акту до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 314, 315 КПК України, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Що стосується посилання прокурора в доповненнях до апеляційної скарги на незаконність складу суду, то вони є необґрунтованими, оскільки підстави передбачені ст. 76 КПК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 скасувати.

Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

Судді: