Провадження № 1-кп/734/56/16 Справа № 734/3714/15-к
У х в а л а

іменем України

01 квітня 2016 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Козелець клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000032,-

ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000032 прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України. Підстави та мотиви повернення обвинувального акта виклав у письмовому клопотанні.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав свого захисника, та пояснив суду, що він хворіє вже тривалий час, і під час досудового розслідуванні також.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає його безпідставним, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і кримінальне провадження можна призначати до розгляду.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Згідно наявних в матеріалах кримінального провадження виписок епікризу з історії хвороби № 6354 від 18.11.2014 року та № 1500 від 25.03.2015 року ОСОБА_4 неодноразово проходив лікування в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні та був виписаний з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни неускладнений. У відповідності до Міжнародної класифікації хвороб, встановлений ОСОБА_6 діагноз відноситься до розладів психіки і поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин. /а.с.29,42/.

Про необхідність призначення захисника обвинуваченому ОСОБА_4 в суді першої інстанції, оскільки він не міг самостійно здійснювати своє право на захист, зазначено в ухвалі апеляційного суду Чернігівської області від 11 березня 2016 року.

Досудове розслідуванні по кримінальному провадженню № 0000032 за підозрою ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 407 КПК України було розпочато з 27.11.2014 року /а.с. 18/, а кримінальне провадження надійшло до суду 10.11.2015 року /а.с.1/, і тому період досудового розслідування частково охоплює час лікування ОСОБА_4 в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні згідно зазначених вище виписок епікризу, а саме з 12.03.2015 року по 25.03.2015 року з відповідним діагнозом, а саме розладів психіки і поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Стаття 20 КПК України розкриває зміст забезпечення права на захист як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного, обвинуваченого, виправданого, засудженого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені процесуальним законом.

Під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 захисник призначений не був, а важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника.

Недотримання цих складових права на захист навіть за умови участі захисника у провадженні на різних стадіях призводить до істотних порушень вимог криміналь-процесуального закону.

Забезпечення права на захист від обвинувачення у вчиненні злочину також закріплено у статті 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою ЗУ № 475/97-вр від 17.07.1997 року.

Також у п.65 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» викладена важлива правова позиція щодо відмови від захисника, зокрема: «перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст.. 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки, слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки» (п.59 рішення від 27 березня 2007 року у справі «Талат Тунч проти Туреччини»).

Досудове розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_4 було проведено без участі захисника, чим було порушено право підозрюваного на захист, що є істотним порушенням кримінально процесуального закону, тому суд приходить до висновку, що на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України необхідно повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000032 прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 20, 314, 372 КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000032 - задовольнити.

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000032 прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 05 квітня 2016 року в 17 годин 20 хвилин в залі судових засідань № 2 Козелецького районного суду Чернігівської області.

Головуючий: ОСОБА_1