У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1.,
суддів: ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_5,

у с т а н о в и л а:

Вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 лютого 2006 року ОСОБА_5 засуджено за пунктом «г» статті 93 Кримінального кодексу України 1960 року (далі - КК 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2016 року вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України (далі - Суд) заяву в інтересах засудженого ОСОБА_5 про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 2 і 3 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), в якій просить ухвалу змінити, застосувати до ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк п'ятнадцять років та, зарахувавши строк попереднього ув'язнення, відбутого засудженим, звільнити його від відбування покарання.

Як на приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, захисник у заяві посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2012 року, 21 травня 2013 року та від 10 квітня 2014 року, стверджуючи, що у цих судових рішеннях касаційним судом викладено іншу правову позицію з приводу застосування положень статті 48 КК 1960 року, ніж в оспорюваній ухвалі суду касаційної інстанції.

Неоднаковість застосування касаційним судом однієї і тієї самої норми права, передбаченої КПК, а саме норми статті 433 КПК, якою регламентовано межі перегляду в суді касаційної інстанції, на думку заявника, підтверджується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 червня 2016 року.

На обґрунтування підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 КПК, захисник посилається на постанову Суду від 19 березня 2015 року, в якій викладено правовий висновок щодо правильного застосування норм статті 48 КК 1960 року, статті 49 Кримінального кодексу України.

Одночасно заявник просить поновити строк на подання заяви про перегляд судового рішення Судом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до частини першої статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктом 1 або 2 статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Як вбачається із заяви та доданих до неї документів, ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої порушується питання у заяві, постановлена 22 березня 2016 року, а копії судових рішень суду касаційної інстанції, на які захисник здійснює посилання, як на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 статті 445 КПК, постановлені 12 жовтня 2012 року, 21 травня 2013 року, 10 квітня 2014 року та 9 червня 2016 року відповідно.

Наведене свідчить про те, що заявником не дотримано строку подання заяви до Суду з цих підстав.

Згідно з вимогами частини другої статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Суду, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 цього Кодексу.

Водночас постанова Суду, яку заявник надає як рішення, що підтверджує невідповідність оспорюваного рішення суду касаційної інстанції викладеному у ній висновку, ухвалена 19 березня 2015 року, тобто також поза межами визначеного законом процесуального строку для подання заяви.

Копії інших судових рішень касаційного суду, які заявник долучив до заяви, не може бути враховано для обчислення строку для подання заяви до Суду, оскільки у заяві немає обґрунтування їх неоднаковості порівняно з оспорюваною ухвалою суду касаційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що заява про перегляд судового рішення подана з пропуском передбаченого частинами першою та другою статті 447 КПК строку.

Відповідно до частини шостої статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

При цьому, виходячи зі змісту закону, пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Натомість викладене у заяві прохання про поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали касаційного суду від 22 березня 2016 року заявником не мотивоване жодними доводами та не обґрунтовано жодними доказами, а тому в його задоволенні слід відмовити, а заяву захисника - залишити без розгляду.

Керуючись статтею 447 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2016 року щодо ОСОБА_5.

Заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1