справа № 482/635/16-к В И Р О К
Іменем України
( на підставі угоди)
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи даного кримінального провадження приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3
СУД, В С Т А Н О В И В :
02 вересня 2015 року, ОСОБА_3 , будучи посадовою особою - директором ТОВ «Суднокотлосервіс Південь», знаходячись в м. Миколаєві Миколаївської області, з метою порушення встановленого порядку міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, як директор ТОВ «Суднокотлосервіс Південь», уклав з АТ «Науково-виробниче об`єднання «Каскад», що знаходиться за межами України, в м. Владивосток Російської Федерації, контракт № 34 на поставку наявного на його підприємстві конденсатору відпрацьованої пари ХВ 4,3-2 суднового допоміжного котла (креслення 421-262.1020).
При цьому, ОСОБА_3 , з метою порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, в порушення ст. 1, ч. 1 ст. 12, ст. 14, ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», а також в порушення п.п. 3, 6, 11, 14 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1807 от 20.11.03 року:
- не зареєструвався у встановленому законом порядку, як суб`єкт господарювання України, що має намір здійснювати міжнародні передачі товарів;
- не зареєструвався в Державній службі експортного контролю України, як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів;
- не подав до ДСЕКУ відомості та документи, необхідні для проведення попередньої експертизи товарів;
- не створив систему внутрішнього фірмового експортного контролю на своєму підприємстві;
- не надав до Державної служби експортного контролю України листа із заявою про надання дозволу чи висновку на право здійснення експорту товарів військового призначення та засвідчену копію свідоцтва про реєстрацію в Державнай службі експортного контролю України і документ про походження там цього товару, засвідчену копію зовнішньоекономічного договору (контракту), відомомості про кінцевого покупця товару та інші документи, які необхідні для прийняття рішення за такою заявою;
- не отримав в Державній службі експортного контролю України дозвіл на право здійснення експорту вищевказаного товару;
- не надав митному органу дозвіл Державної служби експортного контролю України на експорт зазначеного товару, що відноситься до товарів військового призначення.
Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, однак це діяння не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 333 КК України, тобто закінчений замах на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.
В підготовче судове засідання з розгляду даної справи на адресу суду з обвинувальним актом від прокурора надійшла підписана ним з обвинуваченим письмова угода від 28.04.2016 року про визнання винуватості.
Згідно зі змістом даної угоди про визнання винуватості від 28.04.2016 року, обвинувачений ОСОБА_3 з одного боку та процесуальний прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , з іншого боку, дійшли домовленості між собою з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
«Так, ОСОБА_3 , як такий, що в 1996 році закінчив машинобудівний факультет Миколаївського державного технічного університету ім. Адмірала Макарова за спеціальністю інженер-механік, з 1996 року по 1999 рік працював на посаді котельника судового, а з 2003 по 2004 роки займав посади начальника служби експортного контролю та виконуючого обов`язки начальника відділу зовнішньоекономічної діяльності ТОВ «Чорноморський машинобудівний завод», знав, що конденсатор відпрацьованої пари ХВ 4,3-2 суднового допоміжного котла (креслення 421-262.1020) використовується на військових кораблях, є товаром військового призначення та підлягає державному експортному контролю, а також був обізнаний про порядок здійснення міжнародних передач даних товарів.
02 вересня 2015 року ОСОБА_3 , знаходячись в м. Миколаєві, з метою порушення встановленого порядку міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, як директор ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» уклав з АТ «Науково-виробниче об`єднання «Каскад» (Російська Федерація, м. Владивосток) контракт № 34 на поставку наявного на його підприємстві конденсатору відпрацьованої пари ХВ 4,3-2 суднового допоміжного котла (креслення 421-262.1020).
При цьому, ОСОБА_3 з метою порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, в порушення ст. 1, ч. 1 ст. 12, ст. 14, ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», а також п.п. 3, 6, 11, 14 Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1807 от 20.11.03 г. (надалі Порядку):
- не зареєструвався у встановленому законом порядку як суб`єкт господарювання України, що має намір здійснювати міжнародні передачі товарів;
- не зареєструвався в Державній службі експортного контролю України (далі - ДСЕКУ), як суб`єкт здійснення міжнародних передач товарів;
- не подав до ДСЕКУ відомості та документи, необхідні для проведення попередньої експертизи товарів;
- не створив систему внутрішньофірмового експортного контролю на своєму підприємстві;
- не надав до ДСЕКУ листа із заявою про надання дозволу чи висновку на право здійснення експорту товарів військового призначення, засвідчену копію свідоцтва про реєстрацію в ДСЕКУ, документ про походження товару, засвідчену копію зовнішньоекономічного договору (контракту), відомо мості про кінцевого покупця товару та інші документи, які необхідні ДСЕКУ для прийняття рішення за заявою;
- не отримав в ДСЕКУ дозволу на право здійснення експорту вищевказаного товару;
- не надав митному органу дозвіл ДСЕКУ на експорт зазначеного товару військового призначення.
ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, досудовим розслідуванням здобуто достатні докази для повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 333 КК України, тобто закінченого замаху на порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю".
Обвинувачений і прокурор дійшли між собою угоди про визнання винуватості, а саме, про те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, розкаюється у скоєному, беззастережно зобов`язується визнати свою вину в повному обсязі пред`явленого обвинувачення у суді. Також сторони кримінального провадження узгодили покарання обвинуваченому за ч.2 ст.15, ч.1 ст.333 КК України.
Так, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його покарання та за наявності обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме: повне визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння слідству у розкритті злочину, не має судимостей, сторони домовились і погодились, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене за ч.2 ст.15, ч.1 ст.333 КК України у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Обвинувачений в даній угоді про визнання винуватості, зазначив, що повністю розуміє наслідки укладання та затвердження цієї угоди, що передбачені ст.473 КПК України, ознайомлений з правовими наслідками, як укладення даної угоди, так і наслідками її недотримання, а також заявив про добровільність волевиявлення при її укладені і підписані.
В процесі судового розгляду, судом було з`ясовано у обвинуваченого добровільність укладення цієї угоди та правильність його розуміння суті пред`явленого йому обвинувачення, наслідків укладення угоди про визнання винуватості та можливих наслідків недотримання ним її умов, а також обвинуваченому роз`яснено його право мовчати, мати захисника, право на допит свідків обвинувачення, право на справедливий судовий розгляд його справи та доведеності кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, та роз`яснено суть виду та міри покарання, які будуть до нього застосовані у разі затвердження цієї угоди судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 в суді зазначив, що всі права йому зрозумілі по угоді про визнання винуватості і, що він, усвідомлюючи всі її правові наслідки, дає свою добровільну згоду на затвердження цієї угоди судом.
Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на дотримання всіх вимог чинного законодавства при укладені угоди про визнання винуватості обвинуваченим, висловив свою думку про необхідність її затвердження судом.
Захисник обвинуваченого, посилаючись на добровільність волевиявлення обвинуваченого щодо затвердження угоди про визнання винуватості, на визнання ним обставин вчинення інкримінованого злочину, щире каяття, повністю підтримала правову позицію обвинуваченого і виступаючи на захист інтересів свого підзахисного, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Переконавшись в добровільності волевиявлення обвинуваченого щодо укладення угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що дана угода підлягає затвердженню судом.
Так, умови даної угоди про визнання винуватості, що були досягнуті між прокурором і обвинуваченим не суперечать вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін кримінального провадження та інших осіб.
Правова кваліфікація діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , що передбачена ч.2 ст.15, ч.1 ст.333 КК України, співпадає і не суперечить правовій кваліфікації даного діяння у поданій на затвердження угоді про визнання винуватості, а узгоджений вид і міра покарання по цій статті обвинувачення, не суперечить вимогам ст.ст.65-69 КК України.
Також, в судовому засіданні було з`ясовано, що дана угода укладена і підписана обвинуваченим при добровільному волевиявлені в присутності його захисника, а з її змісту вбачається, що потерпілої сторони по справі не має, а шкода завдана злочином тільки державним і суспільним інтересам і, що злочин, за яким обвинувачений визнав свою вину відноситься до категорії середньої тяжкості.
З обвинувачення і з`ясованих обставин щодо особи обвинуваченого вбачається, що він може виконувати взяті на себе за угодою зобов`язання по визнаному ним обвинуваченню в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.333 КК України.
Статтями 468-469,472,473-475 КПК України, передбачено можливість затвердження судом угоди про визнання винуватості по кримінальним правопорушенням невеликої, середньої тяжкості та тяжким, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, на будь-якій стадії судового провадження, після повідомлення особі про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд, на підставі ст.475 КПК України, приходить до висновку про необхідність затвердження даної угоди про визнання винуватості і про призначення узгодженого сторонами кримінального провадження виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 по угоді про визнання винуватості від 28.04.2016 року.
Речовий доказ по справі конденсатор відпрацьованої пари ХВ 4,3-2, що зберігаються в камері зберігання речових доказів УСБ України в Миколаївській області, відповідно до ст.100 КПК України, передати власнику ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» в особі директора ОСОБА_3 .
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст.369-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.333 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Речовий доказ по справі конденсатор відпрацьованої пари ХВ 4,3-2, що зберігаються в камері зберігання речових доказів УСБ України в Миколаївській області, відповідно до ст.100 КПК України, передати власнику ТОВ «Суднокотлосервіс Південь» в особі його директора ОСОБА_3 .
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді не обирався, підстави його обрання на час до набрання даним вироком законної сили, - відсутні.
Вирок суду по затвердженій угоді про визнання винуватості, може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, виключно з підстав передбачених ст.394 цим Кодексом, протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому і прокурору.

Головуючий: