Справа № 592/5224/15-к
Провадження № 1-кп/592/40/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0003150 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину у віці 14 років, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 26.03.2014 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин; 2) 16.03.2015 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 71 К України у виді арешту на строк 1 місяць 18 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

з участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

встановив:

Відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2004 р., - ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно на утримання дочки, яку має від спільного шлюбу з ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, починаючи з 29.06.2004 року на користь матері дитини.

Починаючи з 01.10.2012 р. по 30.06.2014 р. та з 10.07.2014 р. по 26.05.2015 р., ОСОБА_3 , який проживав та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не виконуючи рішення Ковпаківського районного суду м. Суми, будучи письмово попереджений про наслідки несплати аліментів, діючи злісно та умисно, без поважних причин ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме дочки ОСОБА_8 . Крім цього, ОСОБА_3 матеріальної допомоги стягувачеві ОСОБА_7 в добровільному порядку не надавав, участь у вихованні дочки не приймав. Також ОСОБА_3 офіційно не працює, на обліку у Сумському міському центрі зайнятості не перебуває. Дії ОСОБА_3 , пов`язані з несплатою аліментів, призвели до виникнення заборгованості зі сплати аліментів згідно довідки-розрахунку державного виконавця за період часу з 01.10.2012 р. по 30.06.2014 р. та з 10.07.2014 р. по 26.05.2015 р. в розмірі 19 109 грн. 61 коп., що сукупно складає суму виплат більш ніж за шість місяців відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину в скоєному за вказаних вище обставинах визнав повністю та підтвердив суду, що дійсно з 01.10.2012 р. по 30.06.2014 р. та з 10.07.2014 р. по 26.05.2015 р. він ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, не сплативши за даний період коштів в сумі 19 109 грн. 61 коп.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, за відсутності заперечень учасників судового провадження, то суд згідно ст. 349 КПК України визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченомуОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв один злочин невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом?якшує покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, має на утриманні неповнолітню дитину у віці 14 років. На даний час офіційно не працює.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

На підставі викладеного суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів, а не у виді громадських чи виправних робіт, або обмеження волі.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався і в судовому розгляді клопотань від учасників кримінального провадження про обрання щодо нього запобіжного заходу не надходило, тому у суду не має законних підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, ч. 2, 3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1