У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт та додані до нього документи, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008569 від 19.06.2016 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
01.08.2016 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

15 вересня 2016 року на підставі розпорядження Дніпровського районного суду м. Києва № 169 було здійснено повторний авто розподіл, яким замінено суддю ОСОБА_7 .
Відповідно до вимог ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду, вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .
Зазначений обвинувальний акт передано судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 16 вересня 2016 року, про що є відповідний запис в журналі реєстрації вхідної кореспонденції.
Обвинувачений у підготовчі судові засідання, призначені на 22 вересня 2016 року, 28 вересня 2016 року, не з`явився, в зв`язку з чим судом застосовувалися примусові приводи 28 вересня 2016 року, 03 жовтня 2016 року, 13 жовтня 2016 року, які виконані не були. З рапортів о/у Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вбачається, що за адресою, вказаною в обвинувальному акті, двері ніхто не відчиняє. Крім того, 03 листопада 2016 року судом було надано судове доручення для встановлення місцеперебування обвинуваченого ОСОБА_6 та забезпечення його явки в судове засідання, яке виконано не було.
У підготовчому судовому засіданні, обговоривши питання повернення обвинувального акту та доданих до нього документів, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти повернення обвинувального акту та доданих до нього документів до Київської місцевої прокурори №4 у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 2 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості обвинуваченого: прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Однак, як вбачається з матеріалів провадження, в обвинувальному акті в порушення вимог ст. 291 КПК України відсутні достовірні дані про місце проживання ОСОБА_6 , а прокурором, не дивлячись на неодноразові відкладення підготовчого засідання, застосування приводу та надання судового доручення, явка обвинуваченого в підготовче судове засідання не забезпечена. З рапортів о/у Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві вбачається, що за адресою, вказаною в обвинувальному акті ОСОБА_6 не проживає. За таких обставин, суд фактично позбавлений можливості викликати ОСОБА_6 до суду.
Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, вичерпні вимоги до якого містяться в ст. 291 КПК України.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, має здійснюватись судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Крім того, згідно зі ст. 91 КПК України в обвинуваченні повинні бути зазначені форма вини, мотив і мета вчинення злочину.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії» №42780/98 п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Органом досудового розслідування вказані вимоги закону не виконані.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено, що 12.06.2016 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приїхав за запрошенням ОСОБА_8 до неї додому за адресою: АДРЕСА_3 . Після спільного відпочинку, перебуваючи у спальній кімнаті потерпілої, побачив на столі гаманець, в якому знаходились грошові кошти, та викрав звідти 400 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби. Також, 14.06.2016 у денний час доби, ОСОБА_6 , на запрошення ОСОБА_8 , знову приїхав за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у вище вказаній квартирі, ОСОБА_6 побачив у спальній кімнаті на столі гаманець, відкривши який, помітив грошові кошти в сумі 700 гривень та таємно їх викрав. Того ж дня у вечірній час доби ОСОБА_6 знову приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , на запрошення ОСОБА_8 , та перебуваючи у вище вказаній квартирі, побачивши на столі гаманець, відкрив його та таємно викрав звідти грошові кошти в сумі 500 гривень, що належать ОСОБА_8 , які в подальшому обернув в свою користь. 16.06.2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 на запрошення ОСОБА_8 , приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , де перебував всю ніч до наступного ранку. 17.06.2016 року приблизно о 07:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , побачив у спальній кімнаті на столі гаманець, відкривши який, побачив поліетиленовий пакетик з наступним вмістом: хрестик маленький золотий 585 проби вагою 1 г, вартістю 1000 гривень, хрестик золотий 585 проби з вставками білого золота (платини) вагою 4 г, вартістю 11 000 гривень, сережка 585 проби 1 шт. з камінцем вагою З г, вартістю 3100 гривень, коронка золота вагою 3 г, вартістю 3500 гривень. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вище перелічених виробів із золота, реалізуючи який, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань, викрав вищевказані золоті вироби, що належать ОСОБА_8 , загальною вартістю 18 600 гривень та в подальшому обернув їх в свою користь. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 20 200 гривень.
ОСОБА_6 , 12.06.2016 року, 14.06.2016 року, 16.06.2016 року та 17.06.2016 року на запрошення потерпілою приходив в її квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи в спальній кімнаті, помічав грошові кошти і прикраси потерпілої та їх таємно викрадав.

Отже, з формулювання обвинувачення вбачається, що слідчий не зазначив форму вини, мотиви і мету вчинення ОСОБА_6 кожного злочину окремо, що свідчить про те, що обвинувачення є нечітким.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Між тим, як вбачається з наданих до суду матеріалів, в обвинувальному акті зазначено, що потерпілою заявлений цивільний позов, однак до обвинувального акта він не доданий, а також не додана розписка про отримання обвинуваченим та цивільним відповідачем копії цивільного позову, що є порушенням ч. 4 ст. 291 КПК України.

Наведені порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 17, 110, 291, 314-316 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0008569 від 19.06.2016 року, для виконання вимог, значених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: