Справа № 714/138/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2016 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю : прокурора ОСОБА_3
захисникаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000248 від 31 жовтня 2014 року відносно

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2013 року, що набрало законної сили 28 серпня 2013 року, усунуто перешкоди в користуванні житловим будинком розташованого в АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_6 на праві приватної власності шляхом виселення ОСОБА_5 з вказаного жилого будинку без надання іншого житла.

Обвинувачена ОСОБА_5 будучи ознайомлена з постановою державного виконавця державної виконавчої служби Герцаївського РУЮ ОСОБА_7 про відкриття виконавчого провадження № 39790589 та виконавчим листом виданого на підставі вищевказаного судового рішення, переслідуючи мету невиконання вказаного судового рішення, у строк наданий для добровільного виконання рішення суду її не виконала та з господарства належного на праві приватної власності ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 не виселилася.

11 грудня 2013 року, обвинувачена ОСОБА_5 , у денний час доби, за місцем проживання - АДРЕСА_1 , достовірно знаючи що рішення суду набрало законної сили, умисно відмовилася виконувати вимоги державного виконавця відділу ДВС Герцаївського РУЮ ОСОБА_7 щодо виконання вищевказаного судового рішення.

Також, 05 лютого 2014 року, 24 квітня 2015 року, 10 червня 2014 року, 25 вересня 2014, 20 жовтня 2014 та 25 січня 2016 року обвинувачена ОСОБА_5 , протиправно, відмовилася виконувати вимоги державного виконавця відділу ДВС Герцаївського РУЮ ОСОБА_7 з приводу виконання вищевказаного рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2013 року, яке набрало законної сили.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою винність у вчинені злочину в якому обвинувачується визнала частково посилаючись на відсутність іншого житла куди би вона мала переїхати, через що і відмовляється виконувати таке рішення суду. Окрім цього, вважає, що її проживання в господарстві потерпілої не спричинює їй жодної шкоди, так як остання не заперечує проти такого її проживання.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що винна обвинуваченої ОСОБА_5 у вчинені злочину повністю підтверджується сукупністю доказів досліджуваних в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що приходиться донькою потерпілої, яка є особою похилого віку за якою здійснює догляд. За рішенням суду з обвинуваченої стягнуто кошти в розмірі 138 тис. грн. на користь потерпілої. Так як такі кошти обвинувачена потерпілій не сплатила, в порядку виконання судового рішення, до потерпілої перейшов житловий будинок розташований у АДРЕСА_1 . В установленому порядку, потерпіла оформила право власності на вказаний житловий будинок та за рішенням Герцаївського районного суду від липня 2013 року обвинувачену, яка проживала в даному будинку було виселено з нього. Втім, з часу ухвалення судового рішення по теперішній час, обвинувачена господарство не звільняє не дивлячись на те, що має двох синів які мають власні господарства.

ОСОБА_7 допитаний судом як свідок суду показав, що працює державним виконавцем ДВС Герцаївського РУЮ. На початак вересня 2013 року до відділу надійшов виконавчий лист який був виданий Герцаївським районним судом Чернівецької області за судовим рішенням від 08 липня 2013 року, згідно з яким ОСОБА_5 було виселено з житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 . В порядку виконання судового рішення було відкрито виконавче провадження, копія постанови якої було надіслано ОСОБА_5 як боржнику та надано строк її добровільного виконання 15 днів. Проте, у вказаний строк боржниця вказане господарство не звільнила, згодом перейшла з жити з житлового будинку до сараю, але господарство так і не звільнила. За таких обставин було розпочато процес примусового виконання судового рішення. Зокрема, було здійснено виїзд за місцем проживання боржниці, де у присутності понятих останній пропонувалося звільнити вказане господарство на що вона відмовлялася пояснюючи відсутністю іншого житла. З даного питання боржницю було навідано 7 разів, в т.ч. у 2016 році, однак ОСОБА_5 виконувати рішення суду відмовлялася стверджуючи про відсутність житла. Про вказане складалися відповідні акти, які підписувалися учасниками виконавчих дій окрім боржниці яка відмовлялася від підпису.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що є працівником Цуренської сільської ради Герцаївського району до якої відноситься с. Маморниця Герцаївського району Чернівецької області. На протязі часу з 2013 року по 2016 рік приймав участь разом з ОСОБА_10 при проведенні державним виконавцем ДВС Герцаївського РУЮ виконавчих дій по виконанню рішенню суду щодо виселення ОСОБА_5 з жилого будинку розташованого в АДРЕСА_1 , де остання проживає. ОСОБА_5 з житлового будинку не виселялася на що державним виконавцем кожного разу складалися відповідні акти в чому вони і розписувалися.

Аналогічні покази суду дала свідок ОСОБА_10 .

Допитана як свідок ОСОБА_11 суду показала, що працює сільським головою Цуренської сільської ради Герцаївського району. Як обвинувачена так і потерпіла є мешканками с. Маморниця Герцаївського району яке відноситься до території Ради яку вона очолює. За даними сільської ради, господарство яке розташовано в АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 проте проживає у даному господарстві ОСОБА_5 . Така зміна власника мало місце за судовим рішенням з приводу спору який має місце між сторонами.

Свідок ОСОБА_12 суду підтвердила покази свідка ОСОБА_11 в частині власника житлового будинку що по АДРЕСА_1 , а також особи яка проживає в ньому, відповідно потерпілої та обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що є сином обвинуваченої яка проживає окремо від нього. Про наявність судового рішення за яким матір було виселено з власного господарства, що в АДРЕСА_1 йому відомо, але за відсутності в неї іншого житла вона не має куди переїхати, а прийняти її в нього він не має змоги.

ОСОБА_14 як свідок суду показала, що є внучкою обвинуваченої з якої проживає останні декілька років. До них до дому декілька раз навідувалися працівники виконавчої служби аби бабка звільнила будинок на що остання не погоджується так як в неї немає іншого житла.

Як вбачається з рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 28 серпня 2013 року, ОСОБА_5 зобов`язано усунути перешкоди в користуванні житловим будинком розташованого в АДРЕСА_1 який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 шляхом її виселення з вказаного жилого будинку тобто ОСОБА_5 без надання іншого житла.

11 вересня 2013 року за вказаним судовим рішенням було виписано виконавчий лист.

Старшим державним виконавцем відділу ДВС Гецаївського РУЮ ОСОБА_7 13 вересня 2013 року було відкрито виконавче провадження № 39790589 на пітставі вищевказаного виконавчого листа виданого на підставі рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2013 року та надано боржниці - ОСОБА_5 15 днів за для добровільного виконання судового рішення.

Згідно з актами державного виконавця від 05 лютого 2014 року, 05 лютого 2014 року, 24 квітня 2015 року, 10 червня 2014 року, 25 вересня 2014, 20 жовтня 2014 та 25 січня 2016 року ОСОБА_5 відмовилася виконувати рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2013 року.

Оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 382 КК України знайшло своє підтвердження в судовому засіданні і повністю доведена. Її дій за вказаною статтею кваліфіковані правильно, як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_4 щодо відсутності у обвинуваченої іншого житла куди би вона могла переселитися та відсутності претензій зі сторони потерпілої на проживання обвинуваченої у спірному будинку суд до уваги не приймає, оскільки статтею 124 Конституції України проголошено, що рішення суду є обов`язковими до виконання на всій території України. Крім того, за своєю конструкцією склад злочину передбачений ч.1 ст. 382 КК України є формальним та вважається закінченим при невиконанні вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, з моменту закінчення строку, відведеного на виконання відповідного судового акта.

Оскільки рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 08 липня 2013 року, що набрало законної сили 28 серпня 2013 року, не виконано обвинуваченою ОСОБА_5 то такими протиправними діями остання вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 382 КК України. Надання можливого дозволу потерпілою на проживання обвинуваченої у будинку, в межах даного кримінального провадження коли рішення суду не виконано на правову кваліфікацію даного злочину не впливає.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, судом враховано те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою похилого віку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставини які би пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченої передбачених ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Ураховуючи особу винного, зокрема її позитивну характеристику за місцем проживання та похилий вік, виходячи з положень ч. 2 ст. 50 КК України щодо необхідності призначення покарання у межах необхідності й достатності для виправлення особи і попередження нових злочинів, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до неї вимоги ст. 75 КК України і поклавши на обвинувачену обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Призначення такої міри покарання як штраф за обставин коли обвинувачена є пенсіонеркою, суд вважає недоцільним.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватою за ч. 1 ст. 382 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбуття покарання призначеного вказаним вироком з випробувальним строком на 1 (один) рік за умов якщо вона протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання ;

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: