Справа № 735/469/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/764/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000102 від 01 квітня 2016 року, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 , яка приймала участь в суді першої інстанції на вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Серофінці, Городинківського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, учасника бойових дій АТО, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: дочку 2013 року народження та сина 2015 року народження, раніше судимого:

вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 28.11.2011 року за ст. 289 ч. 1 КК України строком на 3 роки позбавлення волі згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

вироком Коропського районного суду Чернігівської області від 06.03.2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі - 25.06.2014 року звільнений на підставі Закону України «Про амністію», судимість не знята та не погашена у встановленому порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Коропського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 визнаний винним і призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покарання менш суворого покарання, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки :не виїздити за межі України на постійне проживання, без дозволу органу кримінально- виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 703 (сімсот три) гривень 68 копійок в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановив суд 31 березня 2016 року, близько 12 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку господарства ОСОБА_9 , що розташоване в АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, повторно, здійснив крадіжку грошей в сумі 400 грн., що належать ОСОБА_10 , завдавши останній матеріальний збиток на суму 400 грн..

Крім того, 01 квітня 2016 року, близько 17 год. ОСОБА_7 , перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, таємно від оточуючих, через отвір в огорожі зі сторони вул. Гордієнка, проник на подвір`я ОСОБА_11 , що розташоване в АДРЕСА_1 , та через незамкнені двері проник до веранди будинку, звідки повторно здійснив крадіжку матеріальних цінностей, чим завдав ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 1430 грн.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , просив скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покарання менш суворого покарання, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі врахована особа обвинуваченого, його судимості, помилково вказана пом`якшуюча обставина активне сприяння розкриттю злочинів, намагання відшкодування шкоди.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти поданої апеляційної скарги прокурора, вважав вирок районного суду законним, обґрунтованим та просив залишити скаргу без задоволення, а вирок без змін, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Місцевим судом під час розгляду кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого у провадженні вироку.

Підставою для скасування чи зміни судового рішення з мотивів неповноти судового розгляду є наявність обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В засіданні апеляційного суду було встановлено, що 31.03.2016 року ОСОБА_7 посварившись зі своєю дружиною ОСОБА_10 взяв спільні кошти в сумі 400 грн. і витратив їх на власні потреби. Обурившись на таку поведінку, дружина написала заяву до поліції.

По даному епізоду необхідно було з`ясувати фактичні обставин його вчинення.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження: події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених у обвинувальному акті, а також виду і розміру завданої шкоди.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Якщо принаймні одна з наведених обставин заперечується будь ким із учасників судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з журналу судового засідання, суд не з`ясував, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним.

Вказане вище порушення колегія вважає істотним, а з причини, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити вказане порушення, колегія приходить до переконання про необхідність призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги прокурора підлягають ретельній перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 409, 415, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, яка приймала участь в суді першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Коропського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4