Справа №: 398/3218/15-к
ВИРОК
Іменем України
"25" лютого 2016 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Єреван, Вірменія, громадянина України, маючого загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, який проживає у буд. АДРЕСА_1 , раніше засуджувався Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області: 15.06.2010 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України, іспитовий строк 1 рік;

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2015 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_5 усвідомлючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, вчинив крадіжку металевих виробів, а саме: металевого порожнього газового балону та саморобної металевої «корморізки». Даний металевий балон ОСОБА_5 викрав з коридору будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріальні збитки у розмірі 230 грн. 40 коп., відповідно до довідки спеціаліста №229 від 10.06.2015 року. Викрадене майно використав на власний розсуд.

ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що 30.01.2015 року мав спілкування з ОСОБА_6 та дійсно викрав металевий балон, який належить останньому.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів справи, які вказують на особу обвинуваченого.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України - доведена належними та допустимими доказами, які були підтвердженні самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії слід кваліфікувати: за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним, його особистість: раніше судимий, характеризується посередньо.

Також обставини, передбачені ст. ст. 66, 67 КК України, які обтяжують та пом`якшують покарання, вчиненого ним.

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, визнання провини, скрутний матеріальний стан.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, даних про особу ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні такого виду покарання як громадські роботи.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366- 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази: металевий газовий балон, який передано на зберігання ОСОБА_6 - залишити останньому в користування.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_7 НЕРОДА