Справа № 738/1069/16-к
№ провадження 1-в/738/574/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі,
В С Т А H О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, обмеженням волі, посилаючись на те, що відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі працевлаштований, стягнень не має, режим відбування покарання не порушує, виконує законні вимоги адміністрації установи, відвідує культурно-масові заходи, які проводяться в установі, характеризується позитивно, має заохочення, а тому вважає що заслуговує на застосування до нього пільги передбаченої ст.82 КК України, а саме обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 та представник установи виконання покарань та представник спостережної комісії в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання засудженого повідомлялися належним чином, що відповідно до п.2 ч.4 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Замоскворецького районного суду м. Москви від 07 травня 2010 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.162, ч.1 ст.132 ( в редакції Федерального Закону від 08.12.2003 року №162-ФЗ), ч.1 ст.131, ч.1 ст.161, п. «в» ч.2 ст.132 ( в редакції Федерального Закону від 08.12.2003 року №162-ФЗ), ч.1 ст.162, ч.1 ст.132 ( в редакції Федерального Закону від 08.12.2003 року №162-ФЗ), ч.1 ст.161, ч.1 ст.162, п «б» ч.2 ст.132, п. «б» ч.2 ст.131, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до 14 років позбавлення волі без штрафу.

За касаційною ухвалою Московського міського суду від 18 серпня 2010 року вказаний вирок змінено, дії ОСОБА_4 перекваліфіковано з ч.2 ст.162 КК Російської Федерації на ч.1 ст.162 КК Російської Федерації, та остаточно визначено покарання у вигляді 13 років 6 місяців позбавлення волі.

Постановою Верхньокамського районного суду Кіровської області від 27 серпня 2012 року вирок Замоскворецького районного суду м. Москви від 07 травня 2010 року змінено, дії ОСОБА_4 перекваліфіковано з ст..162 ч.1 (4 склад) КК Російської Федерації на ст.162 ч.1 (4 склад) КК Російської Федерації в редакції від 07.12.2011 року, на підставі ст..69 ч.3 КК Російської Федерації визначено покарання у вигляді 13 років 4 місяців позбавлення волі.

Постановою Верхньокам`янського районного суду Кіровської області від 19 лютого 2013 року засудженого ОСОБА_4 передано для подальшого відбування покарання в Україну на невідбутий строк 9 років 9 місяців 27 днів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2013 року вирок Замоскворецького районного суду м. Москви від 07 травня 2010 року, з урахуванням змін внесених касаційною ухвалою судової колегії по кримінальних справах Московського міського суду від 18 серпня 2010 року, приведено у відповідність до законодавства України. ОСОБА_4 вважається засудженим за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, ч.1 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1, ч.2 ст.70 КК України до 13 років 4 місяців позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2015 року залишена без змін.

Строк відбування покарання обчислюється з 17 серпня 2009 року.

Як вбачається з матеріалів справи та характеристики, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 30.08.2009 року. За час перебування в Московському СІЗО допустив порушення режиму утримання, за що мав стягнення, які були погашені та зняті в установленому законом порядку.

Відбуваючи покарання у виправній колонії №25 в смт. Лісне Російської Федерації з 30.05.2011 року засуджений ОСОБА_4 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання за що отримав стягнення, які були погашені. Був працевлаштований нарядчиком колонії, до своїх обов`язків ставився відповідально поставлені завдання виконував вчасно та якісно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав одне заохочення, за власним бажанням був звільнений. З 08.04.2013 року був працевлаштований комендантом виправної колонії №25, де до своїх обов`язків ставився відповідально, за що отримав чотири заохочення, 23.09.2014 троку був звільнений з роботи у зв`язку з екстрадицією до України. За активну участь у житті установи отримав дві грамоти.

Перебуваючи в Хмельницькому СІЗО з 14.11.2014 року режиму утримання не порушував, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

Відбуваючи в Менській ВК№91 з 26.12.2014 року по теперішній час, засуджений ОСОБА_4 порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає, стягнень не має, працевлаштований кочегаром при установі, до покладених на нього обов`язків ставиться сумлінно, поставлені перед ним завдання виконує вчасно, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав заохочення. У відношенні до представників установи ввічливий, на зауваження реагує вірно, робить для себе правильні висновки. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, займається за програмою диференційованого впливу «Професія», яку виконує за планом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За таких обставин, суд дійшов висновку про заміну засудженому ОСОБА_4 покарання більш м`яким, а саме: позбавлення волі на обмеження волі.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі задовольнити.
Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Замоскворецького районного суду м. Москви від 07.05.2010 року, приведеного ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 12.08.2013 року у відповідність із законодавством України, позбавлення волі на обмеження волі, на невідбутий строк покарання 6 (шість) років 5 (п`ять) місяців 23 дні.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1