УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/14921/16-к

Провадження № 1-кс/638/3115/16
15.09.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора військової прокуратури
Харківського гарнізону ОСОБА_3
з участю підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000036 від 19 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимченки Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, в ДПС України з 2014 року, солдата, молодшого інспектора 1 категорії патрульного 4 відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000036 від 19 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 2014 року солдат ОСОБА_4 проходить військову службу у Державній прикордонній службі України.

Згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 2 жовтня 2014 року Т/10-7485 «Про переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 » військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває у відрядженні в ІНФОРМАЦІЯ_5 рядового ОСОБА_4 02 жовтня 2014 року о 19.00 оповіщено про необхідність його прибуття до управління ІНФОРМАЦІЯ_3 до 17.00 годин 03 жовтня 2014 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Однак, солдат ОСОБА_4 , порушуючи вищевказані вимоги чинного законодавства України, 3 жовтня 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився до місця служби управління ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, о 17.00 годин 3 жовтня 2014 року, в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, без дозволу командирів та начальників, не з`явився з ІНФОРМАЦІЯ_4 до тимчасового місця служби - управління ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та станом на сьогоднішній час до місця служби не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться в наступних матеріалах кримінального провадження: протоколах допиту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , матеріалах службового розслідування, а також інших матеріалах кримінального провадження.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що 21 червня 2015 року ОСОБА_4 було відправлено повістку про виклик до військової прокуратури Харківського гарнізону для допиту на 15 годину 21 червня 2015 року, у визначений час на виклик до органу досудового розслідування ОСОБА_4 не з`явився.

В судовому засіданні прокурор військової прокуратури ОСОБА_7 підтримала клопотання та просила обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених в п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд вважає недоведеним наявність передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків.
Дані про те, що ОСОБА_4 має намір переховуватися від суду, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів, достатніх для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.
Також не обґрунтовано та не доведено, що подальше розслідування кримінального провадження не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 193,194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000036 від 19 січня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
- заборонити у період часу з 22 годин 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до слідчого, прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000036 від 19 січня 2015 року за першою вимогою.
Строк дії ухвали до 15 листопада 2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на начальника Зміївського відділення Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя:
Копію ухвали отримав:
«____»__________2016 р. ___год.____хв.___________( ОСОБА_4 )
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного судуХарківської обалсті протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: