Справа № 175/239/14-к
Провадження № 1-кп/175/1/14
Вирок

Іменем України

04 липня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002585 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Київ, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

встановив:

22 вересня 2013 року у період часу з 19.00 години до 20.00 години, точний час органом досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_8 знаходився біля магазину «Здоровенькі Були» по вул. Парковій, 18-Б у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де у нього раптово виник умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень раніше йому незнайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З цією метою він підійшов до ОСОБА_10 і користуючись фізичною перевагою над останнім, усвідомлюючи, що горлова є життєво важливим органом людини, умисно наніс йому один удар правою рукою в праву ділянку голови, після чого, внаслідок наданого тілу прискорення, ОСОБА_11 упав і при падінні вдарився лівою половиною голови об тверде покриття ґрунту.

В результаті цих умисних дій обвинуваченого ОСОБА_12 постраждалий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток черепу, субдуральною гематомою, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, забоєм мозку, яка в своєму перебігу ускладнилася арахноменінгітом, енцефалітом, некрозом речовини головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення та, в даному випадку, 24 жовтня 2013 року призвели до смерті.

У судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину не визнав і пояснив наступне.

22 вересня 2013 року близько 19.00 години він сидів за столиком недалеко від магазину «Здоровенькі були» у с. Новоолександрівка та святкував День села. В цей час повз нього пройшов раніше незнайомий йому ОСОБА_9 , який, як йому здалося, був напідпитку, зачепив його рукою та обізвав нецензурною лайкою. Приблизно через хвилину останній, повертаючись, знову зробив те ж саме. Далі до нього підійшла його мати та попросила знайти батька, оскільки вже стемніло та треба було повертатися додому, на що він одразу погодився та пішов на пошуки разом з товаришем ОСОБА_13 . Перебуваючи неподалік фонтану та зупинки громадського транспорту, він знову зустрів ОСОБА_10 , який підійшов до нього та вкотре обізвав його, на що він його штовхнув правою рукою в праву частину обличчя в область щелепи, від чого останній впав на асфальт. Після цього навколо них зібралося велике скупчення людей і його забрали працівники міліції для надання пояснень. Вину не визнає, так як не бив ОСОБА_10 , а лише штовхнув рукою, а не кулаком, оскільки в 2011 році у нього був перелом кисті, яку після того він не може повністю стиснути. Позов потерпілого не визнає, але на лікування ОСОБА_10 його сім`я добровільно сплатила 970 грн.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_14 доводився йому сином, який був інвалідом 2 групи, мав відхилення у розвитку, страждав на дитячий церебральний параліч і цукровий діабет. За все життя син жодного разу не проявляв агресії та не вживав алкоголю. 22.09.2013 року близько 19.30 години він повернувся додому з роботи і від старшого сина ОСОБА_15 дізнався, що ОСОБА_16 пішов на святкування Дня села. Того ж дня приблизно о 21.00 годині до них додому прийшов працівник міліції та повідомив, що сина ОСОБА_16 госпіталізовано до лікарні з травмою голови. На наступний день від ОСОБА_17 йому стало відомо, що ОСОБА_16 спричинено черепно-мозкову травму та проведено операцію. Близько місяця ОСОБА_16 знаходився в обласній лікарні, однак за весь цей час він його не бачив. Злочином йому завдана матеріальна і моральна шкода, на відшкодування якої остаточно просить стягнути на його користь відповідно 33416,10 грн. і 78300 грн. з обвинуваченого, якому просить обрати максимальне покарання.
Показаннями в суді свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що 22.09.2013 року близько 19.00 години вона йшла на зупинку громадського транспорту у с. Новоолександрівка та звернула увагу на ОСОБА_10 , який весь час розмовляв сам з собою та посміхався, мав нерівну ходу та явні ознаки хворої людини. В цей же час в поле її зору потрапили ще двоє юнаків, які йшли позаду нього і один з них, а саме ОСОБА_8 справа раптово наніс йому удар кулаком у праву скроневу частину голови, від якого той упав на асфальтове покриття тротуару. Після цього обвинувачений підійшов до ОСОБА_10 і нахилившись до його обличчя, щось промовив. Одразу з-під голови ОСОБА_10 потекла кров, а приблизно через 2 хвилини, коли останній прийшов у свідомість та намагався щось промовити, у нього пішла піна з роту. Невідома жінка, яка знаходилась неподалік разом з чоловіком, почала кричати на ОСОБА_12 , після чого на місце події підійшов працівник міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що 22.09.2013 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_20 був присутнім на святкуванні Дня села Новоолександрівка. Приблизно о 20.00 годині, точного часу не пам`ятає, коли проходив біля зупинки маршрутного таксі неподалік магазину «Здоровенькі були», побачив трьох незнайомих хлопців, які, як йому здалося, йшли разом, однак один з них, а саме ОСОБА_11 , був на крок попереду. У той час, як виникла пауза між музикою, що лунала зі сцени, раптово ОСОБА_8 з правої сторони наніс різкий удар кулаком у праву скроневу частину голови ОСОБА_10 , який йшов попереду, від чого останній відразу впав на лівий бік на асфальтоване покриття тротуару. Оскільки удар був дуже сильним і музика в цей момент не грала, він почув звук, як ОСОБА_11 б`ється головою об поверхню тротуару. Відразу після падіння з голови ОСОБА_10 у великій кількості пролилась кров і той лежав без свідомості, а потім у ОСОБА_10 почалась блювота. Його дружина голосно крикнула ОСОБА_21 фразу: «Що ти зробив, ти ж його вбив?», а ОСОБА_8 в цей час нахилився над лежачим без свідомості ОСОБА_22 і звернувся до того із запитанням: «Що ти мені сказав?». Після цього на місце події почали сходитись люди, підійшли працівники міліції та він викликав швидку допомогу. Коли прибула швидка, постраждалий почав трішки приходити до тями, після чого фельдшер та водій швидкої допомоги поклали ОСОБА_10 на ноші та помістили в автомобіль швидкої.

Аналогічними показаннями в суді свідка ОСОБА_23 .

Показаннями свідка ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2013 році працював фельдшером швидкої допомоги і 22.09.2013 року перебував на чергуванні. Ввечері того дня, час не пам`ятає, він разом з водієм ОСОБА_25 прибув за викликом в район магазину «Здоровенькі були» по вул. Парковій у селі Новоолександівка, де побачив у тяжкому стані ОСОБА_10 , у якого була постійна блювота і пошкоджені м`які тканини голови. Після цього вони доставили постраждалого до станції швидкої медичної допомоги у м. Дніпропетровськ для проведення комп`ютерної томографії головного мозку та огляду невропатолога, а потім останнього було госпіталізовано до обласної лікарні імені Мечникова. Зі слів очевидців на місці пригоди, він дізнався, що ОСОБА_11 отримав пошкодження під час бійки.

Аналогічними показаннями в суді свідка ОСОБА_26 , який, крім того, пояснив, що 22.09.2013 року як водій автомобіля швидкої медичної допомоги разом із фельдшером ОСОБА_24 приїхав на виклик до магазину «Здоровенькі були» по вул. Парковій у с. Новоолександрівка, де побачив постраждалого, який без свідомості лежав животом донизу на асфальті і тримав при цьому шоколадку в руці. В цій особі він упізнав ОСОБА_10 , оскільки навчався з його братом ОСОБА_17 у школі. Також йому відомо, що ОСОБА_11 мав інвалідність з дитинства.

Показаннями свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_14 доводився йому молодшим братом, який був інвалідом з дитинства. 22.09.2013 року близько 17.00 години брат пішов дивитися концерт з нагоди свята Дня села Новоолександрівка. ОСОБА_28 повертався з прогулянок щойно на вулиці починало темніти. Того ж дня, коли додому повернувся їх батько ОСОБА_4 , він близько 20.00 години поїхав до своєї дружини на ж/м Мирний, а ОСОБА_16 до того часу ще не повернувся, що їх насторожило. Після 22.00 години йому передзвонили з міліції і повідомили про те, що його брата побили й той знаходиться в реанімації та йому необхідно робити операцію на голові. Після операції ОСОБА_16 не розмовляв, але через деякий час почав спілкуватися з ним шляхом стискання руки, й таким чином повідомив, що не бачив, хто саме вдарив його ззаду по голові. Стан брата поступово погіршувався і 25.10.2013 року йому повідомили по телефону, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . На лікування ОСОБА_16 зі сторони сім`ї ОСОБА_12 було надано 970 грн.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що ввечері 22.09.2013 року він з дружиною та дитиною прийшов подивитися концерт з нагоди святкування Дня села. Через деякий час у натовпі на зупинці громадського транспорту він побачив, як на асфальт упав чоловік обличчям донизу. Одразу до постраждалого підбігли люди надати допомогу. Через два дні йому стало відомо, що то був ОСОБА_11 , але про будь-які подробиці цієї події він не обізнаний.

Показаннями свідка ОСОБА_30 , яка в судовому засіданні пояснила, що 22.09.2013 року вона була присутня на святкуванні Дня села Новоолександрівка разом з племінницею, і проходячи повз палатки з надувними кульками, побачила скупчення людей, які зібралися навколо молодого хлопця, який лежав на асфальті та промовляв щось незрозуміле. Будь-які подробиці події їй не відомі.

Показання свідка ОСОБА_31 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 доводиться йому племінником. 22.09.2013 року під час святкування Дня села Новоолександрівка після 19.00 години йому повідомили про те, що ОСОБА_32 ударив людину та його забрали до міліції. Підійшовши до місця події, він побачив там ОСОБА_9 , який був у свідомості та перебував у сидячому положенні, а поруч з ним знаходився фельдшер швидкої допомоги.
Показаннями свідка ОСОБА_33 , яка в судовому засіданні пояснила, що 22.09.2013 року у вечірній час до міліції надійшло повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень біля магазину по АДРЕСА_2 і оскільки того дня вона була черговим слідчим, одразу виїхала на виклик. Прибувши на місце події, розташоване поблизу магазину «Здоровенькі були», виявила на тротуарі пляму бурого кольору, зовні схожу на кров, а поряд блювотні маси. Після цього вона розпочала проводити огляд місця події за участю двох понятих. Постраждалого ОСОБА_9 на момент огляду на місці не було, так як його забрала швидка допомога до лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_34 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює лікарем-невропатологом лікарні швидкої медичної допомоги і 22.09.2013 року була на чергуванні та близько 22.00 години здійснювала огляд ОСОБА_10 , якому після комп`ютерної томографії було поставлено діагноз: «Відкрита черепно-мозкова травма, перелом основи черепу» і якого одразу направлено на госпіталізацію до обласної клінічної лікарні імені Мечникова. Самого постраждалого вона не пам`ятає у зв`язку з великою кількістю пацієнтів.

Показаннями свідка ОСОБА_35 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем в Дніпропетровській обласній клінічній лікарні ім. І.І. Мечникова та у 2013 році оперував ОСОБА_9 , однак будь-яких подробиць щодо цього пацієнта не пам`ятає, оскільки щодня проводить по 2-3 такі операції.
Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_36 .
Показаннями експерта ОСОБА_37 , який в судовому засіданні підтвердив висновки проведених ним експертних досліджень та пояснив, що рубець справа на голові загиблого утворився внаслідок загоєння рани, так як він тривалий період часу перебував у лікарні. Розбіжності щодо розташування місця перелому черепу пояснив тим, що при попередніх дослідженнях лікарі могли помилитися, а він безпосередньо проводив судово-медичне дослідження трупу ОСОБА_10 і після анатомічного розкриття черепної порожнини встановив, що перелом на тім`яній кістці розташований зліва, а не справа, як про це помилково вказано у медичній документації.
Показаннями експерта ОСОБА_38 , яка в судовому засіданні підтвердила комісійний висновок експертів і пояснила, що виявлену в правій частині голови ОСОБА_10 забійну рану можливо спричинити у тому числі й ударом кулака. Також зазначила, що суттєвих протиріч між висновком експерта ОСОБА_39 і комісійним висновком немає. Останній висновок лише більш детально розкриває виявлені тілесні ушкодження у загиблого, чого не було зроблено експертом ОСОБА_40 .

Аналогічними показаннями у суді експертів ОСОБА_41 і ОСОБА_42 .

Матеріалами кримінального провадження № 0002585, а саме:
- рапортами інспекторів чергових чергової частини Дніпропетровського РВ від 22.09.2013 року, зареєстрованими того ж дня під № 6228/1421 і № 6228, із яких убачається, що по телефону надійшло повідомлення про те, що до приймального відділення Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова доставлений ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями голови, які йому спричинив ОСОБА_7 у с. Новоолександрівка (а.п.6,7);

- довідкою № 3052 приймального відділення КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова», відповідно до якої 22.09.2013 року в лікарню доставлений ОСОБА_9 з відкритою черепно-мозковою травмою та гострою субдуральною гематомою (а.п.12);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.10.2013 року та відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до яких свідок ОСОБА_19 у присутності понятих розповів і на статисті показав, при яких обставинах ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_43 (а.п.61-63);
- протоколом огляду трупу від 26.10.2013 року, із якого убачається, що у морзі Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова оглянуто труп ОСОБА_10 з ушкодженнями голови (а.п.64);
- копією лікарського свідоцтва про смерть № 1899 від 26.10.2013 року, яким зафіксована смерть ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень (а.п.67);
- рапортом слідчого СВ Жовтневого РВ м. Дніпропетровська від 25.10.2013 року, зареєстрованим того ж дня під № 14435, із якого убачається, що доставлений 22.09.2013 року до приймального відділення Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечникова ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями голови, ІНФОРМАЦІЯ_3 о 23.45 годині помер у цій лікарні (а.п.77);

- протоколом огляду від 25.10.2013 року, із якого убачається, що об`єктом огляду є автомобіль швидкої медичної допомоги реєстраційний номер НОМЕР_2 , в салоні якого знаходиться труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями голови (а.п.78);

- висновком експерта № 1899/308-Е від 14-18 листопада 2013 року, із якого убачається, що при експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубця в правій тім`яній ділянці, крововиливу у товщі лівого скроневого м`яза з набряком і продуктивним запаленням, перелому лівої тім`яної та скроневої кісток черепу, крововиливу під твердою мозковою оболонкою з вираженим продуктивним запаленням у оболонці в правій тім`яній ділянці, крововиливів під м`якими мозковими оболонками на випуклій поверхні лобних, тім`яних та потиличній часток, на базальній поверхні лівої лобної частки та в ділянці нижньої поверхні гемісфер мозочка, крапкових та дрібно вогнищевих крововиливів в товщі Варофієвого моста, продуктивного арахноменінгіту з дифузним гемосидерзом, значного набряку речовини головного мозку, ділянки некрозів тканини мозку, свіжих вторинних навколо судинних крововиливів, дистрофічних змін та продуктивного енцефаліту, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті. Вище виявленні тілесні ушкодження прижиттєві, виникли задовго до настання смерті, можливо і в термін, який вказаний у постанові та медичній документації 22.09.2013 року від не менше 2-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) (а.п.99-100);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2013 року і протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.11.2013 року, відповідно до яких свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_19 за зовнішніми ознаками впізнали ОСОБА_12 як особу, яка 22.09.2013 року недалеко від магазину «Здоровенькі були» по вул. Парковій у с. Новоолоександрівка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_43 (а.п.107-109,120-123);
- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом даної слідчої дії від 28.11.2013 року, відповідно до яких свідок ОСОБА_23 у присутності захисника обвинуваченого, потерпілого, понятих і експерта розповіла і на статисті показала, як саме ОСОБА_44 наніс удар ОСОБА_43 (а.п.131-135);

- висновком експерта № 1899/341-ЕД від 10-27 грудня 2013 року, відповідно до якого характер черепно-мозкової травми свідчить про те, що мала місце травма-прискорення, тобто, не виключає можливості утворення тілесних ушкоджень під час падіння тіла з висоти власного зросту з наданим йому прискоренням і ударом лівою половиною голови об тверде покриття, так як вказано в протоколі проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_23 . При дослідженні трупа будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці правої половини обличчя немає (а.п.161-162);
- висновком експерта № 1899/337-ЕД від 10-27 грудня 2013 року, відповідно до якого характер та локалізація виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 свідчать про те, що маловірогідно, що вони утворилися при обставинах, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , так як відсутні будь-які тілесні ушкодження в ділянці правої половини обличчя на момент дослідження трупу, а визначаються в правій тім`яній ділянці у вигляді рубця (за даними меддокументації забійна рана), крововилив в лівий скроневий м`яз та перелом лівої тім`яної і скроневої кісток, а механізм падіння загиблого нерозкритий, дані неконкретизовані, носять поверхневий характер (а.п.163-164);
- протоколом огляду від 17.01.2014 року та фототаблицею до нього, із яких убачається, що ОСОБА_27 добровільно видав носильні речі ОСОБА_9 , в які останній був одягнутий в момент спричинення тілесних ушкоджень. Суд вважає, що у цьому протоколі допущена описка у написанні року 2013 рік замість 2014 року (подія відбулася у вересні 2013 року), що не впливає на його допустимість як доказу (а.п.198-203).
Матеріалами судового провадження № 1-кп/175/239/14-к, а саме:

- копією довідки МСЕК про інвалідність ОСОБА_9 (т.1, аркуш судового провадження 51, далі а.с.п.);

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 1899 від 26 жовтня 13 листопада 2013 року, із якого убачається, що при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рубця в правій тім`яній ділянці, крововиливу у товщі лівого скроневого м`яза з набряком та продуктивним запаленням, перелому лівої тім`яної та скроневої кісток черепу, крововиливу під твердою мозковою оболонкою з вираженим продуктивним запаленням у оболонці в правій тім`яній ділянці, крововиливів під м`якими мозковими оболонками на випуклій поверхні лобних, тім`яних та потиличній часток, на базальній поверхні лівої лобної частки та в ділянці нижньої поверхні гемісфер мозочка, крапкових та дрібно вогнищевих крововиливів в товщі Варофієвого моста, продуктивного арахноменінгіту з дифузним гемосидерзом, значного набряку речовини головного мозку, ділянки некрозів тканини мозку, свіжих вторинних навколо судинних крововиливів, дистрофічних змін та продуктивного енцефаліту, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті. Ці тілесні ушкодження прижиттєві, виникли задовго до настання смерті, можливо і в термін, який вказаний у постанові та медичній документації 22.09.2013 року від не менше як 2-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) (т.1,а.с.п.197-201);
- комісійним висновком експертів № 85 від 27 червня 16 липня 2014 року, відповідно до якого на трупі ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма забита рана в правій тім`яній області, в результаті загоєння якої сформувався рубець; лінійний перелом лівої тім`яної кістки, лінія якого йде в напрямку ззаду наперед, зверху вниз, переходить на ліву скроневу кістку; крововилив у товщі лівого скроневого м`яза (відповідно перелому); субдуральна гематома (скупчення крові між твердою та павутинною оболонками головного мозку) справа, набряк, розсмоктування гематоми по краю твердої мозкової оболонки з вираженим продуктивним запаленням у оболонці; забій головного мозку на рівні правої скроневої частки; крововиливи під м`якими мозковими оболонками на випуклій поверхні лобних, тім`яних і потиличній частках, на базальній (нижній) поверхні лівої лобної частки та в ділянці нижньої поверхні мозочка; свіжі вторинні навколо судинні крововиливи. Перебіг травматичного процесу ускладнився продуктивним арахноменінгітом (запаленням судинної та м`якої оболонок головного мозку), значним набряком речовини головного мозку, некрозом речовини головного мозку, дистрофічними змінами та продуктивним енцефалітом (запаленням речовини головного мозку). За своїм характером зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, як небезпечні для життя в момент їх спричинення та, в даному випадку, привели до смерті. Локалізація та характер цих тілесних ушкоджень свідчать про те, що вони виникли від дії тупого твердого предмету, а також при падінні та ударі о подібний предмет, визначити конкретні характерологічні ознаки контактуючої поверхні якого, в даному випадку не представляється можливим, так як для цього немає об`єктивних судово-медичних даних. Локалізація та характер тілесних ушкоджень дозволяє визначити наступний механізм спричинення тілесних ушкоджень: удар тупим твердим предметом з обмежуючою контактуючою поверхнею в область правої половини голови, в результаті чого, більш ймовірно, виникла забита рана в правій тім`яній ділянці, субдуральна гематома правої тім`яної частки, крововиливи в товщі речовини головного мозку, з подальшим падінням ОСОБА_10 , в результаті приданого тілу прискорення, ударом лівою половиною голови о тверде покриття ґрунту, в результаті чого виникли пошкодження у вигляді крововиливу в товщу лівого скроневого м`язу, переломів тім`яної та скроневої кістки ліворуч, забою речовини головного мозку лівої скроневої частки, крововиливів під м`якими мозковими оболонками на випуклій поверхні лобних, тім`яних та потиличній частках, на базальній (нижній) поверхні лівої лобної частки та в ділянці нижньої поверхні мозочка, що не суперечить механізму, відображеному свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в протоколах проведення слідчих експериментів. Враховуючи характер, локалізацію та вище зазначений механізм утворення тілесних ушкоджень, дані, відносно механізму спричинення тілесних ушкоджень, відображені ОСОБА_45 , не співпадають з механізмом, визначеним судово-медичною експертною комісією. Також можливо вказати на той факт, що, в даному випадку, як відмічено вище, мала місце травма прискорення, при якій, пошкодження в області первинного удару, можуть бути відсутні, або можуть бути виражені в меншій мірі, а в області проти ударів (після падіння) можуть виникати по своєму об`єму більш виражені масивні ушкодження, що й спостерігалося у ОСОБА_46 . Причиною смерті явилася відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток черепу, субдуральною гематомою, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, забоєм мозку, яка в своєму перебігу ускладнилася арахноменінгітом, енцефалітом, некрозом речовини головного мозку.
Проаналізувавши дані медичної карти стаціонарного хворого, враховуючи дані оперативного втручання, визначено, що всі пошкодження у ОСОБА_10 розташовуються в області голови праворуч (забита рана, переломи кісток черепу, субдуральна гематома, забій головного мозку). По даним первинної судово-медичної документації експертом визначено, що ушкодження у вигляді крововиливу в лівий скроневий м`яз, переломи кісток розташовані не справа, як відмічено в медичній документації, а ліворуч, що підтверджується фото-таблицями, які відображені в акті судово-медичного дослідження трупу № 1899 від 26.10.2013 року. Локалізація забитої рани в правій тім`яній ділянці голови та субдуральної гематоми справа співпадає з даними судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_46 . Судово-медичною експертною комісією при визначенні локалізації тілесних ушкоджень, прийняті до уваги дані первинної судово-медичної документації, так як вони є об`єктивними і підтверджуються відображеннями на фото-таблицях.
Характер тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони виникли незадовго до надходження ОСОБА_10 у стаціонар, тобто могли бути спричинені в термін, вказаний в матеріалах кримінального провадження, в медичній карті стаціонарного хворого, а саме 22.09.2013 року. З подібними тілесними ушкодженнями у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку потерпілі можуть виконувати активні дії до втрати свідомості (т.1,а.с.п.229-253).

Оцінивши у сукупності наведені докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, суд дійшов висновку про те, що за обставин, указаних у обвинувальному акті (в редакції від 14 липня 2015 року) було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_9 .

Доводи ОСОБА_12 про свою невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину, а саме про те, що він не бив кулаком ОСОБА_10 у праву ділянку голови, так як кисть руки повноцінно не функціонує, а лише штовхнув його в обличчя, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою пом`якшення покарання, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю зазначених доказів, і зокрема показаннями в суді свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_23 , які були безпосередніми очевидцями механізму нанесення удару постраждалому, що свідчить про прямий умисел обвинуваченого завдати тяжкої травми у життєво важливий орган, яким є голова людини.
Показання цих свідків суд визнає об`єктивними, не маючими на меті обмовити ОСОБА_47 .
У ході судового розгляду сторона захисту, посилалаючись на показання свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_49 і ОСОБА_50 наполягала на тому, що саме постраждалий ОСОБА_11 своїми неправомірними діями спровокував ОСОБА_12 , який перебував у стані сильного душевного хвилювання.

Ці доводи не знайшли об`єктивного підтвердження, а показання свідків ОСОБА_48 , ОСОБА_49 і ОСОБА_50 щодо образ зі сторони ОСОБА_10 на адресу ОСОБА_12 суд не враховує, оскільки такі їх показання, на думку суду, обумовлені родинними та дружніми зв`язками і спрямовані на допомогу обвинуваченому у пом`якшенні покарання.

Крім того, твердження захисника про те, що в момент конфлікту ОСОБА_8 , через образу з боку ОСОБА_10 , перебував у стані фізіологічного афекту (як підставі сильного душевного хвилювання) спростовуються висновком судово-психіатричного експерта № 91 від 05.05.2016 року, згідно з яким у період часу вчинення інкримінованого ОСОБА_21 діяння він не перебував у стані фізіологічного афекту чи іншому емоційному стані, який би істотно впливав на його свідомість і поведінку (т.3,а.с.п.37-40).

Показання інших свідків, що були допитані в ході судового розгляду, судом не оцінюються, оскільки даних щодо предмету доказування не містять.

Під час судового провадження захисник долучив копію висновку комп`ютерної томографії № 9622 від 22.09.2013 року, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено лінійний перелом правої тім`яної кості (т.1,а.с.п.47).

У подальшому захисник неодноразово посилався на цей документ як на підстави для висновків, по-перше, що експертизи, проведені по справі, є неналежними доказами, оскільки мають суттєві розбіжності щодо розташування місця перелому черепу, і по-друге, для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у зв`язку з тим, що по-перше, показання експерта ОСОБА_38 суперечать висновку експерта ОСОБА_37 ; по-друге, в матеріалах справи є первинна медична документація, в якій лікар ОСОБА_51 , який оперував ОСОБА_10 22.09.2013 року, зазначив про забій в області скроні праворуч, чим підтвердив, що удар ОСОБА_45 було нанесено саме в область скроні, а не в область тім`яної кості праворуч, де мала місце забійна рвана рана; по-третє, ані первинна, ані комісійна експертизи не витребували первинну медичну документацію та не дали відповіді на ті розбіжності, які наявні у медичних документах та експертизах (перелом тім`яної кістки черепу праворуч чи ліворуч); по-четверте, відповідно до висновку експерта ОСОБА_37 смерть ОСОБА_10 наступила від закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепу, перебіг якої ускладнився розвитком набряку речовини головного мозку та арахноменінгоенцефаліту; по-п`яте, з висновків експертиз не вбачається можливим встановити ані механізм завдання шкоди, ані причину смерті, яким чином ОСОБА_11 отримав забійну рвану рану в області тім`яної кістки праворуч.

Даючи оцінку висновкам усіх експертиз, проведених по кримінальному провадженню і покладених в основу вироку, суд визнає їх об`єктивними та взаємодоповнюючими, оскільки вони обґрунтовані первинними медичними і судово-медичними документами, показаннями в суді експертів.

Експерт ОСОБА_52 , який безпосередньо проводив розтин трупу, встановив розташування місця перелому черепа в лівій частині, на що звернула увагу комісія експертів при обґрунтуванні свого висновку в цій частині, пославшись на первинну судово-медичну документацію, і зокрема на відображення місця перелому на фото-таблицях.

Підстав для сумніву в об`єктивності показань експерта ОСОБА_39 і проведених ним експертних досліджень, суд не вбачає.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що у копії висновку комп`ютерної томографії № 9622 і медичній документації на ім`я ОСОБА_10 була допущена помилка щодо розташування місця перелому черепа.

Окремої оцінки заслуговує посилання сторони захисту на протиріччя у висновках експерта ОСОБА_39 і комісії експертів щодо виду черепно-мозкової травми як на підстави визнання їх неналежними доказами та призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Судом установлено, що експерт ОСОБА_53 і комісія експертів при дослідженні одних і тих же судово-медичних документів на ім`я ОСОБА_10 по різному визначили вид черепно-мозкової травми як причину його смерті, а саме: експерт ОСОБА_53 зазначив про закриту черепно-мозкову травму, а комісія експертів - про відкриту черепно-мозкову травму.

Даючи оцінку висновкам експертів у цій частині, суд у даному випадку, погоджується з висновком комісії експертів і показаннями експерта ОСОБА_54 у суді, яка обґрунтувала причину такого протиріччя. Разом з тим, суд вважає, що таке протиріччя не вплинуло на об`єктивність висновків, у яких перелічені одній й ті ж тілесні ушкодження, які у сукупності призвели до смерті.

Таким чином, доводи захисника з цього приводу суд визнає необґрунтованими й не вбачає підстав для визнання вказаних експертиз неналежними доказами і для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Твердження захисника про неможливість посилатися як на докази на показання експерта ОСОБА_38 через проведення прокуратурою Дніпропетровської області щодо неї досудового розслідування по кримінальному провадженню за фактом вчинення нею злочину, відповідальність за який передбачена ст.384 КК України, суд не приймає до уваги, оскільки показання експерта ОСОБА_54 узгоджуються з іншими доказами, покладеними в основу вироку, а тому визнаються судом об`єктивними.

Факт внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно експерта ОСОБА_38 ніяким чином не впливає на висновок суду щодо об`єктивності її показань і об`єктивності комісійного висновку експертів № 85.

Також суд не бере до уваги протокол проведення слідчого експерименту та відеозапис даної слідчої дії від 28.11.2013 року, відповідно до яких у присутності захисника, понятих і експерта ОСОБА_8 розповідав і показував про поштовх ОСОБА_10 , оскільки згідно висновків експертів № 1899/337-ЕД і № 85 дані, відносно механізму спричинення тілесних ушкоджень, відображені ОСОБА_45 , не співпадають з механізмом утворення тілесних ушкоджень.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин, встановлених у обвинувальному акті (в редакції від 14 липня 2015 року) та необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

У зв`язку з цим суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на менш тяжкий злочин, вчинений з необережності, а також для виправдання ОСОБА_12 за ч.2 ст.121 КК України, на чому неодноразово наголошував захисник.

Разом з цим, судом встановлено, що під час досудового розслідування були допущені порушення вимог КПК України, що потягли недопустимість окремого доказу.

Частиною 7 статті 223 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи… Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне…

Однак, ці вимоги закону належним чином виконані слідчим не були.

Під час допиту в суді свідок ОСОБА_55 пояснив, що 22.09.2013 року після 21.00 години, час не пам`ятає, він був запрошений працівником міліції в якості понятого під час проведення огляду місця події, розташованого неподалік зупинки громадського транспорту в с. Новоолександрівка. Однак, будь-якої участі в огляді він не приймав, стояв осторонь на відстані близько 2 метрів, іншого понятого на місці не бачив, а протокол огляду підписав не читаючи.

Свідок ОСОБА_56 в судовому засіданні пояснила, що 22.09.2013 року вона не була присутньою під час проведення огляду місця події, а наявність її підпису у протоколі пояснила тим, що на прохання працівника міліції підписала його, не прочитавши. Зі слів слідчої дізналася про те, що відбулася бійка, подробиці якої їй не відомі.

Будь-яких доказів чи сумнівів щодо заінтересованості свідків ОСОБА_55 і ОСОБА_56 судом не отримано і не встановлено, а тому суд приходить до висновку про об`єктивність їх показань в суді.

З огляду на це і виходячи з вимог ч.2 ст.86, ч.1 ст.89 КПК України, суд визнає протокол огляду від 22.09.2013 року (а.п.8-9) недопустимим доказом, а тому виключає його з доказової бази обвинувачення і не посилається на нього у вироку.

Показання свідка ОСОБА_33 у суді про те, що під час проведення огляду місця події брали участь зазначені поняті, суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_57 є особою, заінтересованою у судовому розгляді кримінального провадження, по якому вона проводила досудове розслідування.

Усі інші докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

Показання свідка ОСОБА_58 , яка в судовому засіданні пояснила, що від ОСОБА_59 їй стало відомо, що ОСОБА_16 побив ОСОБА_8 та вдарив пляшкою по голові, внаслідок чого у нього була рвана рана на голові, суд не приймає до уваги, оскільки по-перше, свідок ОСОБА_60 заперечував таку розмову; по-друге, такі показання не мають підтверджень.

Об`єктивних доказів того, що 22.09.2013 року ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння, у матеріалах кримінального провадження немає і стороною захисту суду не надано, а тому суд залишає поза увагою показання обвинуваченого, свідків ОСОБА_61 і ОСОБА_62 , а також твердження захисника про такий стан ОСОБА_46 .

При визначенні виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_12 , - раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та місцем роботи в ТОВ «Авіка» характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Підстав для визнання обтяжуючою покарання обставиною вчинення злочину щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані, про що у судових дебатах просив адвокат ОСОБА_5 , суд не вбачає, оскільки потерпілим і його представником не доведено і не надано доказів того, що обвинувачений достовірно знав про інвалідність ОСОБА_10 і його хворобу ДЦП.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_12 , його ставлення до наслідків вчиненого злочину, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, а також думку прокурора і потерпілого щодо виду і міри покарання, суд вважає необхідним призначити реальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_12 і попередження нових злочинів.

З огляду на зазначене суд не вбачає підстав для призначення максимального покарання, передбаченого законом за даний вид злочину, про що у судових дебатах просили прокурор, потерпілий і його представник.

Під час досудового розслідування потерпілий заявив цивільний позов і просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду у розмірі 33416,10 грн., що складається із витрат на придбання лікарських препаратів і поховання сина, та моральну шкоду в розмірі 200000 грн. (т.1,а.с.п.53-66).
Дослідивши надані потерпілим і його представником докази на обґрунтування позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
У підготовчому судовому засіданні захисник долучив оригінали квитанцій про придбання лікарських препаратів на суму 958,76 грн., засвідчені підписами свідка ОСОБА_27 , що були сплачені під час лікування ОСОБА_10 (т.1,а.с.п.48-49).
У суді ОСОБА_27 підтвердив факт отримання 970 грн. від сім`ї ОСОБА_47 .
Однак, ця сума не включена до цивільного позову, а тому з огляду на надані письмові докази та зазначені обставини, суд приходить до висновку, що злочинними діями обвинуваченого потерпілому завдана матеріальна шкода, розмір якої підлягає зменшенню на суму 970 грн., а тому цивільний позов у цій частині підлягає задоволенню у розмірі 32446,10 грн. (33416,10-970,00).
Уточнені представником потерпілого позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 78300 грн. підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.
Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній… особі неправомірними… діями…, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи із зазначених положень закону та обставин справи, характеру, глибини та тривалості душевних і емоційних страждань, які переніс потерпілий ОСОБА_4 у зв`язку з умисними діями ОСОБА_12 , приймаючи до уваги висновок судової психологічної експертизи № 3545-14 від 27.05.2015 року, а також враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що сума у розмірі 78300 грн. компенсує моральну шкоду.
На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-VIII з обвинуваченого підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 551,20 грн. на користь держави за позовні вимоги морального характеру потерпілого ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 7392 грн., що підтверджується актом № 3545-14 розрахунку вартості висновку судової психологічної експертизи (т.2,а.с.п.83).

Долю речових доказів, з урахуванням думки потерпілого, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Оскільки обвинуваченому призначається реальне покарання на тривалий строк, суд вважає необхідним обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.121 КК України і піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

Строк покарання обчислювати з 04 липня 2016 року.

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і взяти його під варту в залі суду негайно.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ) 32446,10 грн. (тридцять дві тисячі чотириста сорок шість гривень 10 копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 78300 грн. (сімдесят вісім тисяч триста гривень) моральної шкоди, завданих злочином.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави (одержувач платежу УДК у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976087, найменування установи банку УДК у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, код банку отримувача (код МФО) 805012, номер рахунку отримувача 0079):
- 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одну гривню 20 копійок) в рахунок відшкодування судового збору за вимоги морального характеру потерпілого ОСОБА_4 ;
- 7392 грн. (сім тисяч триста дев`яносто дві гривні) в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта за проведення судової психологічної експертизи № 3545-14 від 27.05.2015 року.
Брюки чоловічі чорного кольору з поясом темно-зеленого кольору і пластиковою пряжкою темно-зеленого кольору, светр та футболку чоловічі сірого кольору, байкову сорочку синього кольору в клітинку, шкарпетки чорного кольору, пару гумових капців чорного кольору та труси чоловічі, що належали ОСОБА_9 , які знаходяться на зберіганні у Дніпропетровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого СВ ОСОБА_33 від 18.01.2014 року, - після набрання вироком законної сили знищити як такі, що не мають матеріальної цінності.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1