Провадження № 1-кп/537/20/2016
Справа № 537/2953/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ялинці Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.12.2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст.391 КК України до 1 року позбавлення волі. За ст.71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Кременчуцького районного суду м. Кременчука від 24 березня 2011 року за ч.1 ст.122, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України остаточне покарання 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 15.11.2013 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.05.2015 року близько 11 години 20 хвилин, біля території Кременчуцької виправної колонії № 69, яка розташована за адресою : м. Кременчук, пров. Зональний, 1, був затриманий ОСОБА_4 у якого при огляді було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору в сухому подрібленому стані, яка знаходилася в поліетиленовому пакеті, який він зберігав при собі і яка була оглянута та вилучена працівниками Крюківського ВМ КМВ УМВС України в Полтавській області. Згідно висновку експерта № 878 від 10.06.2015 року дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 19,324 гр.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав і заявив клопотання про проведення судового розгляду у загальному порядку.

З урахуванням невизнання обвинуваченим своє вини у вчиненому злочині, прокурор запропонував проведення судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину не визнав і пояснив суду, що не скоював злочин, який вказаний в обвинувальному акті. По суті показав, що району, де знаходиться колонія № 69 не знає, сам раніше відбував покарання в колоніях № 64 та № 42. В той день він йшов до своєї знайомої дівчини, з якою познайомився по інтернету, як звати не пам`ятає, на 3й Занасип виправити татуювання з району автовокзалу туди, куди йому показали перехожі близько 23-24 годин. Він був в стані алкогольного сп`яніння. Йшов близько 30-40 хвилин, мобільний телефон розрядився і він не зміг дозвонитися до дівчини, щоб уточнити дорогу. Побачив ліхтарі і подумав, що це склад чи якась база. Зайшовши в глиб парку, біля якого була зупинка,на 15 метрів, він став справляти природні потреби під деревом і не почув як хтось підійшов до нього і наніс близько 20 ударів по голові, тулубу ногами, руками, дубинкою, при цьому він втратив свідомість. Прийшовши до тями на землі він відчув наручники на руках ззаду, біля нього кругом стояли близько 6-8 людей в камуфляжі, які підняли його і повели до входу в якесь приміщення, викликали понятих та міліцію. Перед приїздом міліції йому зняли наручники з рук, не тримали і почали розмовляти з ним, що він тут робить і що хотів перекинути. На що він відповідав, що нічого не хотів робити, сам відбував покарання в місцях позбавлення волі. Працівники міліції, які приїхали - 3 особи, запропонувала йому викласти все з карманів і він з карману своєї куртки вийняв якийсь згорток в пакеті і на запитання слідчого, що це, він відповів, що це не його. Слідчий склав протокол, він десь розписувався, що казав не пам`ятає, показань не давав. Потім його посадили в чергову машину, відвезли в місто і висадили біля АЗС, в подальшому його каретою швидкої допомоги відвезли в Третю міську лікарню, з якої він добровільно пішов додому. Після цього випадку він в прокуратуру за фактом його побиття не звертався, слідчому ніяких заяв не робив, в СМЕ по встановленню наявних тілесних ушкоджень також не звертався, так як не довіряє цим органам.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що працює фельдшером в КВК № 69. 4 травня 2015 року, близько 24 години, коли він перебував на зміні, йому подзвонили з чергової частини колонії і попрохали бути понятим при огляді затриманого біля території колонії чоловіка і він разом з колегою по роботі ОСОБА_7 вийшли до КПП колонії, де побачив двох працівників міліції та 3-4-х чоловік охорони колонії, які стояли біля обвинуваченого. Одна рука обвинуваченого, яка саме не пам`ятає, здається була у кайданках, які зняли до прибуття міліції. Після прибуття міліції ними було запропоновано обвинуваченому надати на огляд його особисті речі. Чи обвинувачений, чи можливо хтось інший, зараз не пам`ятає, дістав з карману куртки обвинуваченого, крім мобільного телефону і грошей поліетиленовий згорток з речовиною зеленого кольору, на що обвинувачений сказав, що це не його і він не знає звідки він взявся. Також обвинувачений казав, що йому погано, але видимих тілесних ушкоджень на обвинуваченому він не бачив, можливо в нього і були ссадна, але було темно і він їх не бачив. Інших заяв обвинувачений не робив. Після цього працівники міліції склали протокол, який він підписав разом з іншим понятим, запакували пакет з речовиною в інший пакет і він також на ньому розписався. Чи розписувався в протоколі та на пакеті обвинувачений не пам`ятає. Потім працівники міліції з обвинуваченим сіли в автомобіль і поїхали в райвідділ. Через деякий час його викликав слідчий в Крюківський райвідділ де він дав показання по суті затримання.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що працює фельдшером в КВК № 69. З 3 на 4 травня 2015 року, близько 24 години, коли він перебував на зміні, йому подзвонили з чергової частини колонії і попрохали бути понятим при огляді затриманого біля колонії чоловіка і він разом з колегою по роботі ОСОБА_9 вийшли до КПП, де побачив працівників міліції та охоронців колонії, скільки не пам`ятає які стояли біля обвинуваченого. Чи були у обвинуваченого на руках кайданки не пам`ятає. Після цього з карману обвинуваченого, хто саме, можливо і обвинувачений, дістав поліетиленовий згорток з речовиною зеленого кольору, на що обвинувачений сказав, що це не його. Видимих тілесних ушкоджень на обвинуваченому він не бачив, про це обвинувачений не заявляв. Інших заяв обвинувачений не робив. Що він робить біля колонії обвинувачений не казав. Після цього працівники міліції склали протокол, який він прочитав і підписав разом з іншим понятим, зауважень у нього не було. Також працівники міліції запакували пакет з речовиною в інший пакет і він також на ньому розписався. Чи розписувався в протоколі та на пакеті обвинувачений сказати не може. Потім працівники міліції разом з обвинуваченим поїхали на автомобілі. Через деякий час його викликав слідчий в Крюківський райвідділ де він дав показання по суті затримання обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 інспектор відділу охорони Кременчуцької виправної колонії № 69 в судовому засіданні показав, що 04.05.2015 року він був відповідальним по відділу охорони колонії. Вночі, точного часу не пам`ятає від охоронця вишки №4 надійшло повідомлення, що невідома особа підійшла до попереджувальної огорожі колонії біля дільниці № 1, після чого він і кінолог ОСОБА_11 вибігли з КПП в бік дільниці № 1 і побачили невідому особу , яка почала від них тікати. Вони наздогнали цю особу, як було встановлено ОСОБА_4 і повели до входу в колонію. При цьому викликали слідчо-оперативну групу Крюківського РВ. ОСОБА_4 був в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Через 20 хвилин прибула слідча група та поняті, ОСОБА_4 на їх вимогу сам дістав з карману своєї куртки поліетиленовий згорток з речовиною зеленого кольору, схожа на траву в подрібленому стані. Як він зрозумів пакет ОСОБА_4 хотів перекинути на територію колонії, що періодично намагаються робити. Слідчий оформлював протокол і там розписувались присутні. Після цього ОСОБА_4 лікарі колонії і нічого не казали про наявність тілесних ушкоджень. Сам ОСОБА_4 при цьому не казав, що його били, свідомість не втрачав, тілесних ушкоджень у нього він не бачив.

Свідок ОСОБА_11 - молодший інспектор кінолог Кременчуцької виправної колонії № 69 в судовому засіданні дав суду показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_10 , уточнивши, що ОСОБА_4 вони наручників не одягали, при опорі останнього вони тільки заломили йому руки за спину і тримаючи їх повели до входу колонії. Працівникам міліції про те, що його при затриманні били ОСОБА_4 не казав, як міліція оформляла протокол, конкретно сказати не може. Після цього працівники міліції забрали ОСОБА_4 в машину і поїхали.

Свідок ОСОБА_12 - черговий помічник начальника установи Кременчуцької виправної колонії № 69 в судовому засіданні дав суду показання, аналогічні показанням свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 уточнивши, що в обличчя обвинуваченого точно не пам`ятає, але при затриманні особи 04.05.2015 року, яка намагалася здійснити перекид, її ніхто не бив. Затриманий спілкувався з міліцією, яку вони викликали, з ним не спілкувалася. Тілесних ушкоджень у затриманого він не бачив, викликались поняті лікарі з лікарні колонії, які його також оглядали. Обов`язки відділу охорони колонії затримувати всіх осіб, які намагаються здійснювати перекиди на охоронювану територію колонії, яка є режимним об`єктом, викликати слідчу-оперативну групу Крюківського РВ, яка і проводить необхідні слідчі дії, тощо.

Свідок ОСОБА_13 виконуючий обов`язки заступника начальника відділу нагляду та безпеки Кременчуцької виправної колонії № 69 в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 - черговий Кременчуцької виправної колонії № 69 в судовому засіданні показав, що 04.05.2015 року знаходився на добовому чергуванні близько 00 годин від працівників відділу охорони колонії отримав повідомлення, що на дільниці №1, яка є однією з небезпечних ділянок для незаконного перекиду заборонених предметів на охоронювану територію колонії, невідома особа здійснює такий перекид. Він та ОСОБА_15 , який здійснює охорону по внутрішньому периметру колонії зразу прибули на місце, він на зовнішню частину ділянки, Срібний - внутрішню. Прибувши на місце відповідальний працівник відділу охорони доповів про затримання невідомої особи, яка була в стані алкогольного сп`яніння, в брудному одязі.

Свідок ОСОБА_15 - заступник чергового помічника - начальника установи Кременчуцької виправної колонії № 69 в судовому засіданні показав, що в травні 2015 року, точної дати не пам`ятає, коли він перебував на добовому чергуванні по рації було отримано повідомлення про «перекид» предмету на ділянці №1 охоронюваної території колонії і він терміново прибув на вказане місце з внутрішньої сторони охоронюваної території для пошуку перекинутого предмета, але нічого не знайшов. Потім передали про затримання невідомої особи і він направився по іншим справам, по службовим обов`язкам він не має права виходити за територію охоронюваної зони.

Свідок ОСОБА_16 - заступник начальника слідчого відділу Крюківського ВП Кременчуцького ВП ГУ НП у Полтавській області в судовому засіданні показав, що весною 2015 року, точного місяці та дати не пам`ятає він перебував в складі слідчо-оперативної групи Крюківського ВМ Кременчуцького ВМ УМВС України в Полтавській області слідчим разом з ОСОБА_17 .. Близько опівночі прибули за викликом до колонії № 69, де був затриманий обвинувачений за спробу перекидання забороненого предмету на територію колонії. Прибувши на місце біля КПП колонії він побачив обвинуваченого і біля нього кілька працівників колонії, при цьому у обвинуваченого на руках не було наручників. Будь яких видимих тілесних ушкоджень у обвинуваченого він також не бачив та про застосування до нього фізичної сили останній не казав. На його запитання, чи є в нього заборонені предмети, обвинувачений сам дістав з карману куртки поліетиленовий згорток з намотаним на нього скотчем якийсь металевий предмет, як він зрозумів необхідний для перекидання через огорожу колонії. Вказаний згорток ним був описаний та опечатаний за участю понятих. При цьому обвинувачений не казав, що даний згорток йому підкинули. Працівники колонії казали, що затриманий ходив біля забороненої зони - огорожі колонії в нічний час і намагався щось перекинути. Що ще казав обвинувачений не пам`ятає, до райвідділу його не доставляли.

Свідок ОСОБА_17 інспектор Крюківського ВП Кременчуцького ВП ГУ НП у Полтавській області в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_16 , вказавши, що після виклику двох понятих цивільних лікарів з колонії, був проведений огляд обвинуваченого і останній самостійно дістав з кармана куртки поліетиленовий згорток з намотаним на нього скотчем якийсь предмет, який був описаний в протоколі огляду. Що казав затриманий за згорток не пам`ятає. При цьому затриманий не казав, що до нього застосовувалась фізична сила, тілесних ушкоджень у затриманого він не бачив, на здоров`я той не скаржився. Чи була у нього брудна куртка не пам`ятає, але не порвана, чи був затриманий в стані алкогольного сп`яніння сказати не може, так як пройшло багато часу.

Крім цього, вина обвинуваченого підтверджується іншими доказами :

- протоколом огляду місця пригоди від 04.05.2015 року, згідно якого слідчим в присутності понятих описаний вилучений у обвинуваченого поліетиленовий згорток;

- речовим доказом - поліетиленовим згортком з речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібленому стані, згідно постанови про визнання і приєднання речових доказів;

- висновком експерта № 878 від 10.06.2015 року, згідно якого вилучена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 19,324 гр.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що не зважаючи на повне не визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, його вина повністю підтверджується показаннями свідків та іншими доказами по справі.

Суд приймаючи дане рішення виходив з наступного.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд враховує наявність суттєвих невідповідностей в показаннях обвинуваченого встановленим судом обставинам, які в їх сукупності прямо та непрямо вказують, що показання обвинуваченого є неспроможними і повинні бути оцінені критично.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений був затриманий за перебування вночі біля ділянки № 1 охоронюваної території колонії суворого режиму відбування покарання, яка за показаннями працівників колонії є одна із самих небезпечних ділянок для перекиду заборонених предметів на внутрішню територію, враховуючи розташування будівель та споруд в колонії.

Двоповерховий житловий будинок в районі розташування колонії, знаходяться на великій відстані як від самої охоронюваної території колонії, так і від ділянки № 1 і місця імовірного перекиду.

Вказана ділянка №1, як і весь периметр охоронюваної території, вночі постійно освітлюється, по всьому периметру огорожа обладнана захисними засобами - колючим дротом, попереджувальними написами на огорожі , що заборонена зона, тощо, неподалік біля будівлі КПП знаходиться сторожова вишка охорони, що не дає сумнівів, що вказана територія є під посиленою охороною. Враховуючи, що обвинувачений був засуджений до позбавлення волі, перебував в установі попереднього ув`язнення слідчому ізоляторі, відбував покарання в виправній колонії, тому не міг не розуміти, що вказана територія не є житловим масивом чи громадським місцем.

Згідно показань свідків, після затримання і проведення огляду, обвинувачений власноручно діставав з карману своєї куртки вилучений пакет, при цьому жоден свідок не вказав, що обвинувачений робив заяви, що вказаний згорток був йому підкинутий і він йому не належить.

Згідно протоколу огляду обвинувачений власноручно написав, що не згоден, але не вказав конкретно з чим він не згоден і в чому протокол не відповідає дійсності.

Всі свідки показали, що видимих тілесних ушкоджень у обвинуваченого не бачили і про їх наявність, чи нанесення їх працівниками колонії, останній нікому не заявляв.

Суд звертає увагу, що буцім то наявні у обвинуваченого тілесні ушкодження не бачили і медичні працівники, які були понятими при оформленні протоколу огляду.

Працівники слідчо-оперативної групи Крюківського ВМ показали, що при прибуттю на місце пригоди обвинувачений був без наручників, що підтвердили співробітники охорони колонії та при них обвинувачений не робив ніяких заяв про застосування відносно нього фізичного впливу та спецзасобів з боку співробітників охорони колонії.

Суд бере до уваги, що показання свідків працівників міліції і співробітників колонії не мають суттєвих розбіжностей в частині відсутності у обвинуваченого тілесних ушкоджень, самостійного діставання ним згортка з карману власної куртки, відсутності заяв, що згорток йому підкинули, тощо. Ті обставини, які не співпадають в їх показаннях, а саме, що ще казав обвинувачений при затриманні, чи був останній у брудному одязі та стані сп`яніння, числа та точного часу затримання, тощо, свідки логічно обґрунтовують тим, що цього не пам`ятають, так як пройшов значний період часу близько 10 місяців, що вказує на те, що свідки розповіли суду ті обставини, в яких вони впевнені і які добре пам`ятають.

Посилання обвинуваченого, що понятими при огляді були працівники колонії слід оцінювати критично, та враховувати, що затримання відбувалося вночі біля території колонії, при відсутності будь-яких перехожих чи сторонніх осіб, вказані медичні працівники не є військовозобов`язаними, а є вільнонайманими медичними працівниками лікарні колонії та не знаходяться в підпорядкуванні службових осіб колонії, які затримували обвинуваченого і підпорядковуються тільки головному лікарю.

Також, обвинувачений жодним чином не пояснив суду причину не звернення до прокуратури, яка здійснює нагляд за дотриманням законів чи інших правоохоронних органів з відповідними скаргами не незаконні, за його словами, дії співробітників колонії, не звернення до бюро судово-медичної експертизи для проведення огляду на підтвердження наявності у нього тілесних ушкоджень.

Також, при проведенні досудового розслідування обвинувачений не робив заяв слідчому стосовно незаконних дій, процесуальному керівникові, а заявив про це тільки в судовому засіданні в жовтні 2015 року з поясненням причини, а саме, що він не довіряє прокуратурі і міліції, що суд не може вважати обґрунтованим.

При дачі показань в судовому засіданні слідчим оперативної групи, обвинувачений його показання не спростовував і не оспорював, не задавав жодних питань, як і не робив заяв, хоча іншому свідку зі складу оперативної групи питання задавав, що суд приймає, що показання даного свідка слідчого є правдивими, при тому, що згадані свідки впевнено впізнали в обвинуваченому особу, яка була затримана працівниками колонії, як одного з них впізнав і сам обвинувачений.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог даної норми закону, при судовому розгляді суд сприяв, як стороні обвинувачення так і обвинуваченому в наданні ними будь яких доказів на обґрунтування їх доводів та заперечень, доведеності їх правової позиції шляхом задоволення заявлених ними клопотань про виклик свідків, жодного разу не відмовивши в їх задоволенні, при цьому, будь яких інших клопотань сторони не заявляли.

Суд звертає увагу, що обвинувачений не повідомляв суду до кого саме він йшов в гості, не вказав прізвище своєї знайомої, її місце проживання на ОСОБА_18 , мобільний телефон, хоча посилався в своїх показаннях, що розмовляв з нею по телефону, тощо, як не клопотав про її виклик і допит в якості свідка.

Перед допитом вказаних свідків, суд попереджав останніх про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань і за дачу завідомо неправдивих показань за ст.ст.384, 385 КК України, приводив останніх до присяги, дані показання свідки давала добровільно без будь якого примусу, дані свідки не є зацікавленими особами, не перебувають у будь - яких стосунках з обвинуваченим, а тому у суду відсутні підстави вважати їх показання недостовірними, або даними ними під примусом чи іншим впливом.

При цьому, показання свідків по справі не протирічать одне одному, є логічними, послідовними, узгоджуються між собою і в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 309 КК України, так як він повторно, незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 згідно вимоги ДІТ МВС України раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, в тому числі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога в Кременчуцькій центральній районній лікарні не перебуває, працездатний, працює неофіційно, тобто займається суспільно корисною працею, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно ст.66 КК України суд вважає за можливе визнати наявність на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст. 309 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 був засуджений 27.12.2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст.391 КК України до 1 року позбавлення волі. За ст.71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Кременчуцького районного суду м. Кременчука від 24 березня 2011 року за ч.1 ст.122, ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України остаточне покарання 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 15.11.2013 року по відбуттю строку покарання і згідно п.7 ч.1 ст.89 КК України має непогашену судимість.

Враховуючи суспільно - небезпеку скоєного злочину та його наслідки, особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374 КПК України , ст.ст. 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без згоди органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, обрати особисте зобов`язання не виїжджати з місця постійного проживання без дозволу суду.

Речові докази - наркотичний засіб, який вилучений у ОСОБА_4 і визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 20.06.2015 року і знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів УМВС України в Полтавській області знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1