Справа № 524/1105/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000846 відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пузирі Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта вища, раніше не судимого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді водія у ФОП « ОСОБА_10 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за ч.2 ст. 286 КК України ,
в с т а н о в и в :
24. 11. 2015 року о17 год.19 хв., в темний час доби при ввімкненому міському електроосвітленні під час дощу, по мокрому асфальтобетонному покриттю проспекту 50 років Жовтня м. Кременчука Полтавської області, яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, зі сторони проспекту Полтавський в напрямку вул. Радянської Армії м. Кременчука, в межах крайньої лівої смуги руху, керуючи автомобілем «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_1 рухався водій ОСОБА_8 .

В цей саме час, попереду автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. НОМЕР_1 , в районі буд. 120 по проспекту 50 років Жовтня, на нерегульованому пішохідному переході, який визначений дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» та дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, рухався пішохід ОСОБА_11 .
Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_8 , не надав дорогу пішоходу ОСОБА_11 , який рухався по пішохідному переходу, не вжив заходів до зменшення швидкості та своєчасного екстреного гальмування автомобіля, тим самим порушив вимоги п.п. 12.1, 18.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

?12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.;

?18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

та в межах крайньої лівої смуги руху і дорожньої розмітки 1.14.1, допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля у праву частину тіла пішохода ОСОБА_11 .

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 716 від 28.12.2015 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини яка викликала, переломо-розрив грудного відділу хребта між 8 та 9 грудними хребцями по суглобовій поверхні, перелом остистих відростків 7-8-9-го грудних хребців з крововиливами в навколишні м`які тканини; крововиливи під плевру легенів в прикореневих ділянках, ускладнилася травматичним шоком; відкритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки з масивними крововиливами на передньо-внутрішній поверхні від верхньої третини до нижньої третини лівої гомілки з відшаруванням шкіри та на передньо-внyтpішній поверхні від верхньої третини до нижньої третини правої гомілки з відшаруванням шкіри та утворенням «карманів» заповнених темною рідкою кров`ю, рана на внутрішній поверхні правої гомілки; закритoго багатоуламкового перелому обох кісток лівої гомілки з масивними крововиливами на передньо-внутрішній поверхні від верхньої третини до нижньої третини лівої гомілки з відшаруванням шкіри та на передньо-внутрішній поверхні від верхньої третини до нижньої третини правої гомілки з відшаруванням шкіри та yтворенням «карманів» заповнених темною рідкою кров`ю; відкритого поперечного перелому верхньої третини лівого плеча з крововиливами в навколишні м`які тканини та yтворенням «карману» заповненого темною рідкою кров`ю, рани на зовнішній поверхні верхньої третини лівого плеча; ран в центрі лоба з переходом на лобну та тім`яну ділянки, в міжбрівні ділянці більше справа, на спинці носа, на передньо-зовнішній поверхні верхньої третини лівого плеча, які по ступеню тяжкості у своїй сукупності стосовно живої людини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в час їх утворення.

ОСОБА_11 був повернений правою, боковою поверхнею до травмуючого предмету про що свідчить локалізація тілесних ушкоджень.

При судово-токсикологічному дослідженні крові, взятої від трупа ОСОБА_11 алкоголь не виявлено.

Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок закритої тупої травми грудної клітини, яка викликала, переломо-розрив грудного відділу хребта між 8 та 9 грудними хребцями по суглобовій поверхні, перелом остистих відростків 7-8-9-го грудних хребців з крововиливами в навколишні м`які тканини, яка ускладнилася травматичним шоком, підтвердженого судово-гістологічним дослідженням.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 22 від 27.01.2016 року в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 .

В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 12.1. та 18.1. «Правил дорожнього руху України», і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, підтвердивши факт порушення ним вмінених йому пунктів 12.1,18.1 "Правил дорожнього руху України" при наїзді керованим ним автомобілем ВАЗ -21093 д.н.з. НОМЕР_1 на проїзній частині дороги неподалік буд. АДРЕСА_3 , на пішохода ОСОБА_11 , який загинув на місці, при обставинах вказаних в описовій частині даного вироку.
Крім повного визнання вини, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими стороною обвинувачення.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що доводиться падчеркою ОСОБА_11 , який виховував її з двох років, і якого вона вважала батьком. Про смерть ОСОБА_11 їй стало відомо в телефонному режимі від брата ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що йому стало відомо про смерть батька від сусіда в день вчинення ДТП ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Оскільки учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини кримінального правопорушення, докази, надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_8 , суд, не маючи сумнівів в істинності та добровільності показань обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження всих доказів, які є належні, допустимі, достатні для визнання його винуватості, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитами обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження №0000846, які не оспорювалися ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту.
Зібрані та надані докази суд вважає належними, допустимими та достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме в його необережних діях, що порушили правила безпеки дорожнього руху, як особою, що керує транспортним засобом, та спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 .
При визначенні покарання ОСОБА_8 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який працює, позитивно характеризується за місцем проживання, роботи, його сімейне становище знаходження на утриманні малолітньої доньки померлої сестри, ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьків-пенсіонерів, обставини, що пом*якшують та обтяжують йому покарання.
Обставинами, що пом*якшують покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення необережного злочину вперше, повне визнання вини, щире каяття, сприяння органам досудового розслідування в розкритті злочину, відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди частково та бажання відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі, думка потерпілих та їх представника про несуворе покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі та позбавленням права керування транспортними засобами.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до довідок з ПНД та КНД ОСОБА_8 на обліку не перебуває, вважає себе працездатним.
З врахуванням особи обвинуваченого, який вчинив необережне кримінальне правопорушення, що призвело до загибелі людини від необережних дій обвинуваченого, який керував транспортним засобом в поганих погодних умовах; щиро покаявся у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, фактичних обставин кримінального правопорушення, бажання відшкодувати заподіяну ним матеріальну та моральну шкоду потерпілим, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення останнього можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, та звільнивши від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.
Враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, який на момент вчинення ДТП був у тверезому стані, не притягувався раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності за порушення ПДР України, не залишив місце ДТП, на даний час працює водієм, що є єдиним джерелом його доходів для утримання сім*ї, суд вважає за доцільне не застосовувати до обвинуваченого додаткову міру покарання, передбачену ч.2 ст.286 КК України, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був заявлений та підтриманий в судовому засіданні цивільний позов про відшкодування з ОСОБА_8 в рівних частках по 30039 грн.01 коп. матеріальної шкоди та по 100 000 грн. кожному. Як видно із заявленого позову в частині матеріальних збитків, пов`язаних з похованням ОСОБА_11 та наданих до позову доказів, загальна сума заподіяної матеріальної шкоди, пов`язаної з похованням складає 30039 грн.01 коп.. До позову не долучено доказів того, яку участь в поховання приймала потерпіла ОСОБА_6 , і ким вона доводиться загиблому ОСОБА_11 . Оскільки всі чеки та квитанції виписані на ім`я ОСОБА_7 , і складають в загальній сумі 30039 грн.01 коп., а обома позивачами виставлена кожним сума матеріальної шкоди по 30039 гнрн.01 коп., то не зрозуміло яку частину грошових коштів було вкладено на поховання кожним з позивачів.
Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 уклав 08.11.2015 року зі страховою компанією «Омега» страховий поліс обов`язкового страхування ЦПВ №АЕ16291998, строк дії якого встановлений з 08.11.2015 року по 07.11.2016 року. Про страховий випадок ОСОБА_8 повідомив АСК «Омега» 28.01.2016 року. Дана страхова компанія «Омега» була залучена за клопотанням захисника обвинуваченого в якості цивільного відповідача. В судовому засіданні представник АСК «Омега» позов не визнав, вважаючи, що страхова компанія не є цивільним відповідачем, оскільки вона діє на підставі укладеного з ОСОБА_8 страхового полісу, відповідно до якого страхова компанія несе цивільну відповідальність за дії обвинуваченого не на підставі закону, а в силу договірних відносин, що склалися між обвинуваченим та страховою компанією після укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.
Зважаючи на вище викладене, страхова компанія не може бути учасником судового провадження при розгляді кримінального провадження.
При таких обставинах, суд вважає за доцільне залишити цивільний позов потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8 без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства.
і просив залишити даний цивільний позов без розгляду судове засідання правом звернення потерпілих в порядку цивільного судочинства або звернення в порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідно до укладеного обвинуваченим ОСОБА_8 полісом передбачена виплата потерпілим страхових сум за шкоду заподіяну життю та здоров*ю особи та моральну шкоду у разі звернення до страхової компанії. Про даний страховий випадок обвинувачений повідомив своєчасно, відомості про загиблого страховій компанії відомі, тому вважає, що позов повинен бути залишений без розгляду з правом звернення до АСК «Омега» після набрання даним вироком чинності.
Тому, суд вважає за необхідне залишити цивільний позов потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди без розгляду з правом звернення в порядку цивільного судочинства до відповідного відповідача - до страхової компанії АСК «Омега».
Долю речових доказів в кримінальному провадженні визначити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ст.122 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого судові витрати за проведення в кримінальному провадженню судових експертиз.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням передбачених ст..76 КК України обов`язків: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, не виїздити за межі України на постійне місце проживання. Без відому органу кримінально-виконавчої системи.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду с правом звернення в порядку цивільного судочинства
Речові докази автомобіль «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 залишити у володінні та користуванні ОСОБА_8 , диски з відеозаписом з камери відео спостереження залишити при матеріалах кримінального провадження, одяг та взуття загиблого ОСОБА_11 знищити у встановленому діючим законодавством порядку.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи №22 від 27.01.2016 року в сумі 1920 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.
СУДДЯ: