Ухвала
іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001668, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки та мешканки

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Донецької області від 09 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі ст. 284 КПК України. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції прийняв з порушенням вимог процесуального закону зміни до апеляційної скарги прокурора, які тягнули за собою погіршення становища ОСОБА_5 . Вказує на те, що апеляційний суд у своєму рішенні послався на показання його підзахисної та свідка ОСОБА_8 , надані ними на досудовому слідстві.

Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Вироком Апеляційного суду Донецької області від 09 липня 2015 року вирок місцевого суду скасовано, ухвалено новий, яким ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено їй за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за те, що вона 08 вересня 2013 рокуприблизно о 22.15 год., знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, в ході сварки, що раптово виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння смерті іншій людині, нанесла своєму колишньому чоловікові ОСОБА_9 ножем один удар в область тулубу, спричинивши йому тяжких тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця, що призвело до смерті потерпілого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримання поданої скарги, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 420 КПК України вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак суд апеляційної інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ухвалення вироку.

Так, обґрунтовуючи свої висновки про винуватість засудженої у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суд апеляційної інстанції послався на показання свідка ОСОБА_8 , висновки судових психіатричної та медичної експертиз.

Однак зазначені докази суд лише перерахував, при цьому їх не проаналізував і не дав їм оцінки з точки зору їх допустимості, достатності, законності та належності, й не перевірив кожен із них на відповідність вимогам статей 85, 91, 97 КПК України.

Більш того, всупереч вимогам ст. 23 КПК України суд апеляційної інстанції обґрунтував свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 показаннями обвинуваченої та свідка ОСОБА_8 , які вони надавали під час досудового розслідування.

Крім того, суд апеляційної інстанції в порушення вимог ч. 4 ст. 403 КПК України прийняв від прокурора та розглянув зміни до апеляційної скарги, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченої, за межами строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, розглянути апеляційну скаргу прокурора з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Апеляційного суду Донецької області від 09 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Звільнити ОСОБА_5 з місць позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3