Дата документу Справа № 317/1701/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/1701/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1105/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000493 від 15.03.2016 р., за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року, яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оскаржуючи обставин справи, юридичної кваліфікації дій, доведеності його вини, просить змінити вирок в частині призначеного покарання, а саме: взяти до уваги пом`якшуючі обставини - повне визнання вини, щире каяття, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, а саме застосувати ст. 75 КК України.

Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року ОСОБА_6 , визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 два місяці арешту; за ч. 2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_6 засуджено за те, що він 25.02.2016 р. приблизно о 11.00 год. за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , викрав мобільний телефон «NOKIA 105 Віаск», що належить його матері ОСОБА_9 , вартістю 466,50 грн.

08.03.2016 р. приблизно о 11.00 год. ОСОБА_6 , діючи повторно, за місцем свого мешкання викрав плойку для волосся «SATURN ST-HC 7361», що належить його матері ОСОБА_9 , вартістю 267,80 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, при цьому адвокат ОСОБА_8 зазначила про те, що в порушення п.3 ч.2 ст.52 КПК України суд першої інстанції в порушення вимог закону, незважаючи на те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у нарколога в зв`язку з вживанням психостимуляторів з шкідливими наслідками, розглянув дане кримінальне провадження без участі захисника, тому вирок відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню в суд на новий судовий розгляд іншим складом суду;

- прокурор ОСОБА_7 не підтримав доводи апеляційної скарги обвинуваченого, але вважає, що вирок підлягає скасуванню за тих підстав, що в порушення вимог п.3 ч.2 ст.52 КПК України дане кримінальне провадження розглянуто судом першої інстанції без участі захисника.

Заслухав доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника - адвоката ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи, колегія судів вважає, що зазначений вирок підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.2 ст.412 КПК України, а кримінальне провадження поверненню в суд першої інстанції на новий судовий розгляд в зв`язку з порушенням права обвинуваченого на захист.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні зазначеного у вироку злочину засновані на показаннях самого обвинуваченого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися.

Разом з тим, суд в порушення вимог п.3 ч.2 ст.52 КПК України розглянув дане кримінальне провадження без участі захисника обвинуваченого, незважаючи на те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у нарколога в зв`язку з вживанням психостимуляторів з шкідливими наслідками (а.с.29), що є підставою для розгляду даного кримінального провадження за обов`язковою участю захисника, оскільки ОСОБА_6 перебуває на обліку у врача-нарколога з 2009 р.

За таких підстав оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження згідно п.1 ч.1 ст.415 КПК України - поверненню в той же суд на новий судовий розгляд іншим складом суду.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 26 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати, дане кримінальне провадження повернути в Запорізький районний суд Запорізької області на новий судовий розгляд іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

судді