У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайоснний суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринці клопотання слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 05.09.2014 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 186 ч.1 КК України до 5 місяців арешту, звільненого по завершенню строку покарання 26.01.2015 року,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в:

Слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги тим, що будучи неодноразово раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч.2 КК України, по якому кримінальне провадження, згідно даних ЄРДР 17.08.2015 направлено до суду з обвинувальним актом, де не має рішення суду, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.
Так, 19.02.2016 о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Жмеринка, зайшовши до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Центральна, 37, маючи прямий умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, під приводом здійснення покупки, отримавши від продавця магазину ОСОБА_6 дві пляшки горілки «Мороша» ємкістю по 0.5 л. кожна, вартістю по 55 гривень кожна, на суму 110 гривень, одну пляшку горілки ємкістю 0.25 л., вартістю 28 гривень, одну пачку цигарок «Прилуки», вартістю 9 гривень 45 копійок, одну пляшку солодкої води «Караван» ємкістю 0.5л., вартістю 4 гривні, три одноразових стакани, вартістю по 50 копійок кожен, на суму 1 гривня 50 копійок та поліетиленовий пакет «БОСС», вартістю 3 гривні, після чого не розрахувавшись з продавцем відкрито заволодів вказаним майном, чим завдав власнику магазину ОСОБА_7 шкоди на суму загальну 155 гривень 95 копійок, та з викраденим з місця вчинення злочину зник.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Відомості по вказаному факту було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 19.02.2016.
Підозра ОСОБА_5 у вчинені даного кримінального правопорушення обґрунтовується заявою потерпілої ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколом огляду місця події та вилучення речового доказу;показами свідка ОСОБА_6 ; протоколом впізнання;протоколом огляду відеозапису речового доказу.
На виконання вимог ч.1 ст. 178 КПК України, в ході досудового розслідування встановлений та підозрюється, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, працездатний, не працюючий, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, неодноразово судимий, останній раз 05.09.2014 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 186 ч.1, до 5 місяців арешту, звільнений по завершенню строку покарання 26.01.2015, за місцем проживання характеризується негативно.
Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування.
Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Вище зазначені ризики доводяться тим, що підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, не має постійного законного джерела доходів, за місцем проживання характеризується негативно, а також і те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення повторно, на шлях виправлення не став, і може вчиняти нові кримінальні правопорушення.
На підставі викладеного слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, оскільки незастосування такого запобіжного заходу або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним у подані ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України. Застосування саме такого запобіжного заходу є найбільш доцільним та унеможливить вчинення ним нових злочинів.
В судовому засіданні слідчий Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці та покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 , прокурора, суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання будинку по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду; носити електронний засіб контролю.
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що без обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, запобігти ризикам, які вказані у клопотанні неможливо, оскільки ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення повторно, на шлях виправлення не став, і може вчиняти нові кримінальні правопорушення, негативно характеризується за місцем проживання.
Підозрюваний ОСОБА_5 вказав, що клопотання підтримує та не заперечує проти його задоволення. Він повністю визнає вину, має можливість виконувати обов`язки, які просить покласти на нього орган досудового розслідування.
Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали, що додані до клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 176 КПК України домашній арешт є видом запобіжних заходів, який підлягає застосуванню під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора. Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 - 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до частин 5-6 казаної статті, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, на строк не більше двох місяців, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 195 КПК України застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії. Електронні засоби контролю можуть застосовуватися: 1) слідчим на підставі ухвали слідчого судді, суду про обрання стосовно підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, якою на останнього покладено відповідний обов`язок; 2) працівниками органу Національної поліції на підставі ухвали слідчого судді, суду, якою щодо підозрюваного, обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує наявність доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 186 КК України. Також суд вбачає наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 цього Кодексу, зокрема: запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, раніше неодноразово судимий, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Таким чином слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово із носінням електронного засобу контролю для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 309, 395, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на два місяці.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) Прибувати до слідчого Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 , прокурора, суду за першою вимогою;
2) Цілодобово не залишати місце постійного проживання будинку по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
3) Носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.
Ухвала про застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_5 починає свою дію з 24.02.2016 року.
Встановити строк дії ухвали до 23.04.2016 року.
Копію ухвали направити начальнику Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області для виконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя