УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 р. м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №00003038 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить: накласти арешт на нежиле підвальне приміщення загальною площею 137,1 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 , а саме заборонити ОСОБА_5 розпоряджатися даним майном (без заборони права володіння і користування вказаним об`єктом нерухомості).

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали, які обґрунтовують клопотання, вислухавши думку прокурора, який просив клопотання задовольнити, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.

В якості підстав для задоволення клопотання, слідчий посилається на ті обставини, що нежиле підвальне приміщення загальною площею 137,1 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належало на підставі дублікату Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 02.12.2003 року, виданого 07.02.2014 року - ТОВ „Геонік" вибуло з власності ТОВ «Геонік» без згоди на те учасника ТОВ «Геонік» - ОСОБА_6 . На даний час вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору дарування нежилого підвального приміщення від 13.05.2016 року. Під час проведення досудового розслідування декілька разів відбувався перехід права власності нежилого підвального приміщення загальною площею 137,1 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 за безоплатними договорами дарування. На думку слідчого, в кримінальному провадженні наявні ризики подальшої передачі вказаного нерухомого майна, з метою надати новому власнику статусу добросовісного набувача, що може призвести до неможливості повернення власнику ТОВ «Геонік» вказаного нежилого приміщення.

Як випливає з клопотання та документів, які обґрунтовують клопотання, ОСОБА_5 , якому згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно №67728572 від 09.09.2016 р., належить нежиле підвальне приміщення загальною площею 137,1 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 - в кримінальному провадженні №00003038 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із досудовим розслідуванням якого слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, про підозру не повідомлено, та він не є обвинуваченим, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з узагальненням судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження 07.02.2014 р. «Правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру».

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Однак, в клопотанні слідчим не наведено обставин які б свідчили що нежиле підвальне приміщення загальною площею 137,1 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. В обґрунтування клопотання слідчим не надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_5 є недобросовісним набувачем нежилого підвального приміщення загальною площею 137,1 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, вважаю, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, оскільки, арешт нежилого підвального приміщення загальною площею 137,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи осіб, оскільки, у відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, прийнятого у Парижі 20 березня 1952 p., було гарантовано захист права власності, і наголошено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, вважаю, що підстав для задоволення клопотання слідчого про арешт майна не вбачається.

Керуючись ст. 170 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - нежилого підвального приміщення загальною площею 137,1 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя: (підпис) копія вірна

Слідчий суддя:

Секретар:

22.09.2016