Справа № 562/494/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.03.2016 року. . Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062 від .27.01.2015 р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючий, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 27.10.2015 близько 14.30 год. маючи на меті таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом проникнення через вікно будинку та відкриття вхідних дверей ,протиправно проник до житла ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 ,звідки із морозильної камери викрав 21 кілограм м`яса свинини,чим спричинив для потерпілої майнову шкоду на загальну суму 1050 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, визнав повністю та надав суду послідовні показання щодо його вчинення. У скоєному кається, усвідомив вчинене правопорушення і просить суворо не карати.

За клопотанням представника державного обвинувачення та за згодою обвинуваченого, представника потерпілого суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються (ст. 349 КПК України).

Суд переконався у тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполягає на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, його дії вірно кваліфіковані по ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, обставини справи та особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире розкаяння, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.

Враховуючи, що ОСОБА_4 щиро кається, суд вважає за доцільне призначити покарання з іспитовим терміном. на підставі ст.75, 76 КК України, на думку суду 2 роки іспитового терміну враховуюччи особу засудженого буде достатньо для його перевиховування недопущення в майбутньому вчинення злочину.

Керуючись ст. ст. 349, 370, 374, 376 КПК, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання, встановивши іспитовий термін 2 /два/ роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здолбунівський районний суд.

С у д д я :