Справа № 461/2562/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/972/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

апелянта ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 1 серпня 2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_7 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення,

в с т а н о в и л а :

вироком Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2009 року ОСОБА_7 засуджений за п.п. 7, 12 ч.2 ст. 115 КК України; за п.п. 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України та за ч.2 ст. 194 КК України до довічного позбавлення волі.
Заявник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_7 звернулися до Галицького районного суду м. Львова з клопотаннями про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 1 серпня 2016 року в задоволенні клопотаня ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено.
Апелянт ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду Львівської області від 1 серпня 2016 року про зарахування засудженому ОСОБА_7 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, вважає її необгрунтованою, несправедливою, незаконною, такою, що підлягає зміні. При цьому, покликається на те, що актом помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на певний строк, засуджений має право подавати клопотання про помилування після відбуття 20 років призначеного покарання. Вважає, що засудженому ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання від 27.07.2006 року - з часу його затримання по 10.09.2009 року дня вступу вироку у законну силу. Зазначає, що згідно ст. 72 КК України правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджуються на всі види покарання, включаючи довічне позбавлення волі, оскільки, з її точки зору, законом ніяких виключень не передбачено. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому ОСОБА_7 .
Ухвалою Верховного суду України від 11.08.2009 року вирок Апеляційного суду Львівської області від 23.03.2009 року в частині визнання винуватим ОСОБА_7 змінений; ОСОБА_7 вважається засудженим за п.п. 7,9,12,13 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі. Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та апелянта ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2009 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, передбачених п.п. 7, 9, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, до довічного позбавлення волі.
У відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, у той час як довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що правила, закріплені у ст. 72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Відповідно до ст. 51 КК України довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься, а є окремим видом покарання.
Не застосовуються ці правила й у випадку заміни засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі внаслідок акта про помилування.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали суду.
Отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 засуджений за вчинений ним злочин до покарання у виді довічного позбавлення волі, підстав для задоволення його клопотання не вбачається, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 щодо його скасування без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 1 серпня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4