Справа № 405/1951/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2016 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді кримінальне провадження № 0001011 від 27.01.2016 року за угодою про примирення у відношенні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, працюючому ТОВ «Компанія Савіл» на посаді оператор- налаштувальник, який має середню-технічну освіту, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)22.07.2005 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
2)19.12.2005 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років і 7 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
25 лютого 2016 року між потерпілою та підозрюваним укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , за вчинення цього злочину у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Розглянувши питання про затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілою та підозрюваним, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору виходячи з наступного.
В діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, оскільки злочин, за яким він обвинувачується за ч.1 ст. 185 КК, вчинено 26.01.2016 р., при цьому як вбачається з матеріалів кримінального провадження у обвинуваченого є судимості за тяжкі злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України, які не зняті і непогашені в установленому законом порядку, що вказує на наявність кваліфікуючої ознаки повторність.
Так, відповідно до п.7 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Відповідно до аналізу норм ст.90 КК України єдина вимога, яку пред`являє КК до поведінки особи в період судимості, - це не вчинення нового злочину. Вчинення нового як умисного, так і необережного злочину свідчить, що засуджений не довів свого остаточного виправлення. При цьому потрібно, щоб за злочин, вчинений у період судимості, особа не була на законних підставах звільнена від кримінальної відповідальності або покарання.
Вчинення нового злочину в період судимості перериває перебіг строку її погашення. Це означає, що раніше відбута частина строку погашення судимості анулюється і не береться до уваги, цей строк починає текти заново в повному обсязі. Оскільки судимість - це самостійний наслідок покарання за кожний злочин, то строки погашення судимості обчислюються окремо стосовно і раніше вчиненого, і нового (того, який перервав судимість) злочину. Розпочинається перебіг строків погашення судимості після повного відбування покарання (основного і додаткового) за останній злочин.
Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 08.07.2010 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда було засуджено за ч. 2 ст.185 КК України, ч. 2 ст.190 КК України до 2 років і 1 місяці позбавлення волі, та звільнено 11 жовтня 2011 року умовно-достроково постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2011 року на відбутий строк 6 місяців та 12 днів.
Судимості за вказаним вироком від 08.07.2010 року вважаються погашеними відповідно до п.7 ч.1 ст.89 КК України, однак вчинення злочинів починаючи з липня 2009 року, за які його було засуджено вказаним вироком, потягли за собою переривання строків погашення судимостей за вироками від 22.07.2005 та 19.12.2005 року та початок їх протікання заново в повному обсязі.
Тобто, після вчинення повторно крадіжки в 2009 році згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.07.2010 року раніше відбута частина строку погашення судимості за вироками Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2005 та 19.12.2005 року анулюється і не береться до уваги, цей строк в розмірі 6 років (п.8 ч.1 ст.89 КК України) починає текти заново в повному обсязі з дня дострокового звільнення ОСОБА_3 - 11 жовтня 2011 року згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 жовтня 2011 року (ч.3 ст.90 КК України).
Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину 26.01.2016 року до закінчення строку погашення судимостей за вироками Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2005 та 19.12.2005 року.
В інкримінованих діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається склад злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є повторність, і затвердження судом цієї угоди надасть йому можливість уникнути відповідальності за злочин, який передбачає більш суворе покарання, у разі визнання його вини.
Тому, відповідно до п.1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд прийшов до висновку про відмову в затвердженні угоди, так як умови угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, а саме допущена неправильна правова кваліфікація злочину. Крім того, дане судове провадження у кримінальному провадженні на підставі угоди підлягає закриттю, а кримінальне провадження поверненню прокурору для продовження досудового розслідування, так як угоду було досягнуто саме під час досудового розслідування (п.1 ч.3 ст.314 КПК України).
З урахуванням викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.372, п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 25.02.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Закрити судове провадження у кримінальному провадженні № 0001011 від 27.01.2016 року на підставі угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Роз`яснити учасникам кримінального провадження про недопущення повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає виконанню з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1