АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3818/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Усинське Усинського району Республіки Комі Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох дітей, 1998 та 2010 років народження, працює заступником директора ТОВ «СЗТМ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ухвали суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подала в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою підозрюваного. Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що підозра була повідомлена ОСОБА_8 не уповноваженою на те особою, оскільки він є депутатом Донецької обласної ради, повноваження якого не припинено, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення ОСОБА_8 про підозру повинно здійснюватись Генеральним прокурором України, його заступником або керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень. Крім того, на думку автора апеляції, підозра не відповідає вимогам чіткості, конкретності та обґрунтованості, тобто не містить відомостей, які є достатніми для переконання незацікавленої особи про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, чим порушуються права підозрюваного. Також апелянт звертає увагу, що слідчим суддею належним чином не досліджено дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, опору під час затримання не чинив, виїжджав за межі України лише з туристичною метою, в розшук не оголошувався, має міцні соціальні зв`язки, одружений та має на утриманні малолітніх дітей і дружину. Тому захисник вважає, що застосований ОСОБА_8 запобіжний захід і його продовження є незаконним, а ризики, які зазначені в клопотанні сторони обвинувачення, недоведеними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000938 від 20 травня 2015 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 146; ч. 4 ст. 190 КК України.
28 травня 2016 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
29 травня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
31 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
06 червня 2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.
26 липня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 було продовжено строк тримання під вартою до 22 вересня 2016 року включно.
16 вересня 2016 року постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000938 було продовжено до шести місяців, тобто до 28 листопада 2016 року.
20 вересня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 листопада 2016 року.
Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду міста Києва від 21 жовтня 2016 року була скасована ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2016 року у зв`язку з порушенням слідчим суддею ч. 1 ст. 197 КПК України та через неефективність досудового розслідування, а тому для забезпечення проведення старшим слідчим досудового розслідування у розумні строки було продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2016 року.

24 жовтня 2016 року старший слідчий в ОВС четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою до 28 листопада 2016 року. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність виконання ряду слідчих та процесуальних дій, направлених на завершення досудового розслідування, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків та інших невстановлених співучасників у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року дане клопотання старшого слідчого було задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартоюв межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада 2016 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя, всупереч ствердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких приведено в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Зокрема, такими даними є: - повідомлення ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 03 вересня 2015 року; - показання свідка ОСОБА_12 ; - показання свідка ОСОБА_13 від 14 червня 2016 року; - звукозапис розмови ОСОБА_13 з ОСОБА_14 , наданий ОСОБА_13 до ГСУ СБУ 17 червня 2016 року; - звукозапис розмови ОСОБА_13 з ОСОБА_15 , наданий ОСОБА_13 до ГСУ СБУ 17 червня 2016 року; - показання свідка ОСОБА_16 від 22 вересня 2015 року; - показання свідка ОСОБА_17 від 15 жовтня 2015 року; - показання свідка ОСОБА_18 від 02 серпня 2015 року; - протоколи обшуку від 28 травня 2016 року; - висновок експерта УНДІСТСЕ СБ України № 410 від 30 травня 2016 року; - протокол огляду від 11 серпня 2016 року; - протоколи огляду речей та документів від 10 серпня 2016 року; - лист ГУБКОЗ СБ України № 14/1/2-1482 від 18 квітня 2016 року та інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри слід визнати безпідставними.

З огляду на системний аналіз норм законодавства у розумінні ст. 36 КПК України не можуть бути визнані слушними і посилання сторони захисту, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено та вручено не уповноваженою на те особою.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі та маючи постійне місце реєстрації і проживання у Донецькій області, усталені зв`язки в певних соціальних колах, у тому числі в терористичній організації «ДНР», яка знаходяться на тимчасово окупованій території України в зоні проведення АТО, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій, непідконтрольній Україні, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших невстановлених співучасників злочину у даному кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні старшого слідчого ризики з часу застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.
Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 263 КК України на строк від 3 до 7 років, за ч.1 ст. 258-3 КК України на строк від 8 до 15 років, а також враховано наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У зв`язку з викладеним слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, які приведені у клопотанні старшого слідчого. Також слідчий суддя обґрунтовано послався і на вимоги ч. 5 ст. 176 КПК України, відповідно до якої не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, до особи, яка підозрюється у вчиненні в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ст. 258-3 КК України.

В сукупності із зазначеними вище обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, всупереч стверджень апелянта, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про що прямо вказано в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_8 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада 2016 року включно, без визначення розміру застави.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада2016 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4