УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000028 від 11.02.2016, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
У провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000028 від 11.02.2016, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у березні-квітні 2014 року у м. Донецьку створено стійке ієрархічне об`єднання - терористичну організацію, так звану «Донецьку Народну Республіку» (далі «ДНР»), учасники якої на території України займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.
Так, керівництвом ДНР наказом № 01-01/1-к від 27.11.2014 було призначено на посаду керівника Департаменту, згодом заступника начальника управління паливно-енергетичного комплексу стратегії та розвитку промисловості «ДНР» ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , перебуваючи на території України в м. Донецьк, діючи добровільно та умисно, усвідомлюючи та підтримуючи злочинну мету діяльності терористичної організації «ДНР», маючи значний досвід роботи у сфері вугільної промисловості, перебуваючи з 27 листопада 2014 року по теперішній час на зазначеній посаді, активно співпрацює з керівниками терористичної організації «ДНР», виконує розпорядження так званого «голови ДНР» ОСОБА_5 , та інших невстановлених осіб, надає протиправні вказівки щодо забезпечення побутовим паливом членів терористичної організації, особисто видає та підписує розпорядчі документи, чим сприяє злочинній діяльності цієї терористичної організації.
05.09.2016 в рамках кримінального провадження № 0000028 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Санкція даної статті передбачає конфіскацію майна підозрюваного.
В ході досудового розслідування також встановлено, що відповідно до справки з Селидівського бюро технічної інвентаризації № 53 від 22.02.2016 року, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з вищевикладеним, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав, наклавши арешт.

Особи, володільці майна про розгляд клопотання не повідомлялись, оскільки їх майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у їх відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення в повному обсязі, виходячи із наступного.

Так, у провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження №0000028 від 11.02.2016, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, де було встановлено, що ОСОБА_4 керівництвом ДНР наказом № 01-01/1-к від 27.11.2014 було призначено на посаду керівника Департаменту, згодом заступника начальника управління паливно-енергетичного комплексу стратегії та розвитку промисловості «ДНР».
ОСОБА_4 , перебуваючи на території України в м. Донецьк, діючи добровільно та умисно, усвідомлюючи та підтримуючи злочинну мету діяльності терористичної організації «ДНР», маючи значний досвід роботи у сфері вугільної промисловості, перебуваючи з 27 листопада 2014 року по теперішній час на зазначеній посаді, активно співпрацює з керівниками терористичної організації «ДНР», виконує розпорядження так званого «голови ДНР» ОСОБА_5 , та інших невстановлених осіб, надає протиправні вказівки щодо забезпечення побутовим паливом членів терористичної організації, особисто видає та підписує розпорядчі документи, чим сприяє злочинній діяльності цієї терористичної організації.
Водночас, у результаті сукупності злочинних дій всіх учасників даної терористичної організації, в тому числі і дій ОСОБА_4 вчинених у складі терористичної організації, порушено державний суверенітет України на частині території, чим порушено її конституційний лад, територіальну цілісність та недоторканість кордонів. Крім того, частина учасників даної терористичної організації на території України займається вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.
Вирішуючи питання про накладення арешту судом враховано, що вимогами ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У силу ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Частиною 4 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що 05.09.2016 в рамках кримінального провадження № 0000028 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Санкцією ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Відповідно до справки з Селидівського бюро технічної інвентаризації № 53 від 22.02.2016 року, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи обставини кримінального провадження, з метою запобігання незаконному заволодінню та можливому незаконному відчуженню зазначеного майна, до вирішення справи по суті, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , загальна площа 88,2 кв.м., житлова площа 72,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Ухвала виконується негайно слідчим.

На дану ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя :