Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
15 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000757 щодо ОСОБА_6 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою у підготовчому судовому засіданні відмовлено в затвердженні угоди про примирення, укладеної 29 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , а обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з додатками у кримінальному провадженні № 0000757 повернуто прокурору з мотивів його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення в обвинувальному акті та угоді про примирення не відповідає правовій кваліфікації скоєного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи рішення про відмову в затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , ставить питання про скасування ухвали в частині повернення обвинувального акту, як незаконної, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Зазначає, що висновок суду про повернення обвинувального акту є передчасним, оскільки положення ст. 291 КПК України у даному кримінальному провадженні дотримано, а невідповідність правової кваліфікації формулюванню обвинувачення, як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення є орфографічною помилкою, що не позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши дані обвинувального акту щодо ОСОБА_6 та додатки до нього, наявні у кримінальному провадженні № 0000757, й викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення і затвердження.

Перелік вимог до обвинувального акту та додатків, що до нього додаються, встановлений ст. 291 КПК України, є вичерпним.

Із змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , копія якого вручена під розписку обвинуваченому (а. с. 6), вбачається, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 надійшов до Дубенського міськрайонного суду з викладеним формулюванням обвинувачення, яке не відповідає правовій кваліфікації правопорушення, що порушує право ОСОБА_6 на захист від конкретно вказаного обвинувачення, про що правомірно йдеться і в оскаржуваній ухвалі.

Твердження прокурора про допущену в обвинувальному акті орфографічну помилку щодо викладу правової кваліфікації дій обвинуваченого, а, відтак, можливість суду першої інстанції призначити провадження до судового розгляду, не заслуговують на увагу, оскільки, як свідчить звукозапис підготовчого судового засідання, обвинуваченому ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України не оголошувалася та не вручалася, і йому ніхто не розяснював положення ч. 2 ст. 125 КК України, що знайшло своє підтвердження з боку прокурора, як в місцевому суді, так і в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту, наявного в матеріалах кримінального провадження № 0000757, вимогам ст. 291 КПК України, що позбавляє суд можливості призначити кримінальне провадження до розгляду, і, виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, прийняв законне рішення про його повернення прокурору, підстав для скасування якого не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 26 січня 2016 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000757 щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України прокурору залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3