Провадження №1-кп/331/35/2016
ЄУН 331/5187/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/35/2016 з обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 15 ч.2,113, 258-3 ч.1, 263 ч.1 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2, 15 ч.2,113 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 15 ч.2,113, 258-3 ч.1, 263 ч.1 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченої у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2, 15 ч.2,113 КК України.

На обговорення учасниками процесу постановлено питання доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважав доцільним продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували і під час обрання кожному із обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, кожен обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, на теперішній час судом судове слідство не закінчено, є підстави вважати, що обвинувачені можуть ухилитися від суду, оскільки вони є мешканцями інших міст, постійного місця проживання у Запоріжжі не мають, при цьому можуть покинути територію України та переховатися у Донецьку чи інших місціх, де проводиться антитерористична операція.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 у судовому засіданні вважав недоцільним продовження строку тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки він має постійне місце проживання в межах України та буде прибувати до суду за кожною вимогою.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника та просив обрати щодо нього інший запобіжний захід.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 - ОСОБА_7 у судовому засідання також вважав недоцільним продовження строку тримання обвинуваченої під вартою та просив обрати інший запобіжний захід, оскільки прокурором не доведено ризиків у розумінні ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечувала проти продовження строку тримання під вартою та просила змінити його на інший, не пов`язаний із обмеженням волі, оскільки вона не має наміру ухилитися від суду, має постійне місце проживання у м. Маріуполь.

Колегія суддів, вислухавши думку усіх учасників процесу, вивчивши письмові матеріали, , вважає необхідним продовжити термін дії запобіжного заходу з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ст.113 КК України, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

При цьому обвинувачений ОСОБА_8 до затримання мешкав на території м. Донецька, яка на теперішній час є окупованою територією України, де не діють закони України та здійснювати контроль за його поведінкою не має можливості. При цьому у судовому засіданні встановлено, що до затримання ОСОБА_10 за місцем своєї реєстрації не мешкав, проживав у м. Донецьку, що свідчить про відсутність можливості обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у м. Селідово, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти наявному ризику про можливість ухилитися його від суду.

На думку колегії суддів, аналогічний ризик щодо можливого ухилення від суду існує і щодо ОСОБА_9 , яка хоч і має постійне місце проживання на території, підконтрольній Україні, однак прибула до м. Запоріжжя із м. Донецьк під час проведення АТО, що свідчить про можливість нею перетнути лінію розмежування з метою ухилитися від суду. При цьому, посилання обвинуваченої на те, що на теперішній час лінію розмежування без перепустки перетнути неможливо, не може бути переконливим доказом того факту, що обвинувачена не має наміру іншим чином ухилитися від суду.

Крім того, як ОСОБА_8 так і ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, на теперішній час на території України проводиться антитерористична операція, яка на теперішній час не закінчена, при цьому, враховуючи особу обвинувачених колегія суддів приходить до висновку про те, що обвинувачені можуть продовжити вчинювати аналогічні злочини, що свідчить про наявність та доведення у судовому засіданні такого ризику.

Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що з метою запобігання зазначеним ризикам та забезпечення цілей правосуддя щодо справедливого судового розгляду, щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_9 доцільно продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.177, 178, 331, 350 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 20 листопада 2016 року включно.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 місяці до 20 листопада 2016 року включно.

Копію ухвали щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надіслати для виконання Запорізькому слідчому ізолятору УДПтС України в Запорізькій області № 10.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3