ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №201/8110/16-к
Провадження 1-кс/201/5163/2016
У Х В А Л А
31 травня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Дніпропетровську клопотання у кримінальному провадженні № 0000416, заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000416, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2015 року за фактом зловживання службовими особами ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області своїми службовими повноваженнями, що призвело до тяжких наслідків, за попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності без мети ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, здійснили реєстрацію підприємства ТОВ «Феррогрупп», ().

Діяльність вказаного підприємства узгоджена зі службовими особами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, які діючи з корисливих спонукань, використовують своє службове становище для приховування протиправної діяльності, а також постійно отримують за це винагороду вигляді грошових коштів та інших матеріальних благ.

Відповідно до податкової звітності ТОВ «Феррогрупп» протягом березня-квітня 2016 року здійснювало реалізацію металобрухту в адресу ПАТ «ДМЗ» (), та ТОВ «ДП Втормет» ().

У свою чергу, ПАТ «ДМЗ» та ТОВ «ДП Втормет» здійснюють придбання металобрухту самостійно у постачальників без сплати податку на додану вартість, але з метою набуття права зменшення власних податкових зобов`язань шляхом безпідставного формування податкового кредиту по таких операціях, документально оформлюють операції з придбання такого металобрухту від ТОВ «Феррогрупп», після чого здійснюють перерахування на рахунки ТОВ «Феррогрупп» грошових коштів на нібито поставлений в їх адресу товар.

Отримані від ПАТ «ДМЗ» та ТОВ «ДП Втормет» безготівкові кошти ТОВ «Феррогрупп» перераховує на адресу ФОП ОСОБА_5 (код НОМЕР_1 ), який здійснює зняття готівки в касах банківських установ, після чого у готівковій формі біля «прохідної» на території заводу «Інтерпайп Втормет», розташованому на вул. Курсантській, 26 у м. Дніпропетровську, проводить розрахунки з постачальниками за фактично реалізований ПАТ «ДМЗ» та ТОВ «ДП Втормет» металобрухт.

Під час проведення 30 травня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року обшуків в автомобілі «BYD F-3», державний номерний знак НОМЕР_2 , та у будівлі за фактичною адресою ТОВ «Феррогрупп» (), розташованій на вул. Курсантській, 26 у м. Дніпропетровську, знайдено та вилучено документи, які відображають фінансово-господарську діяльність ТОВ «Італ-Дніпро» (), ФОП « ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) та ФОП « ОСОБА_7 » (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

На підставі викладеного, слідчий просив суд накласти арешт на документи, які відображають фінансово-господарську діяльність ТОВ «Італ-Дніпро» (), ФОП « ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) та ФОП « ОСОБА_7 » (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України судовий процес технічними засобами не фіксувався.

Власник майна на підставі ч.2 ст.172 КПК України у судове засідання не викликався у зв`язку з необхідністю забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Тобто, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Дослідивши матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000416, вважаю клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню, оскільки у зазначеному клопотанні належним чином не наведено інформації щодо підозрюваних осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діяннями, а також не доведено розумність та співрозумність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна відмовити.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1