Справа № 127/2024/16-к
Провадження № 1-кп/127/541/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченої: ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
представника Служби у справах дітей ВМР ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Красненьке, Іллінецького району, Вінницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, ученицю 1 курсу державного навчального закладу «Вінницький центр професійної-технічної освіти технологій та дизайну» зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
Неповнолітня ОСОБА_4 , 10.12.2015 року після 16.10 год., точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в приміщені кімнати АДРЕСА_3 , де вона на той час проживала разом з ОСОБА_6 , помітила на столі пластикову банківську платіжну картку «Приват банк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які містяться на картковому рахунку ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тимчасовою відсутністю в кімнаті ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, та заздалегідь знаючи пін-код до вказаної картки, ОСОБА_4 , таємно, шляхом вільного доступу викрала належну ОСОБА_6 банківську картку «Приват банк» № НОМЕР_1 та поклала її до власної жіночої сумочки.
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння грошовими коштами. 10.12.2015 року о 18:42:32 год. ОСОБА_4 , шляхом проведення транзакції через термінал банкомату «Приват банк» САVІ0913, що розташований в ТЦ «Магігранд» за адресою: м. Вінниця, просп. Юності, 43-А, використовуючи платіжну картку як ключ доступу до банківського рахунку, скориставшись відомим їй раніше пін-кодом викраденої картки, зняла наявні на рахунку грошові кошти в сумі 250 грн, після чого з місця скоєння порушення разом з викраденим зникла і розпорядилась грошима на власний розсуд, чим заподіяла ОСОБА_6 матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 в присутності законного представника та захисника свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала. Суду пояснила, що 10.12.2015 року, знаходячись в кімнаті АДРЕСА_3 , де вона на той час проживала разом з ОСОБА_6 , помітила на столі пластикову банківську платіжну картку «Приват банк». Усвідомлючи, що це картка ОСОБА_6 , а також достовірно знаючи пін код карти, вона її взяла з метою зняття грошей та поклала до свої сумочки. В подальшому пішла до банкомату та зняла з вказаної карти гроші в сумі 250 грн., а картку викинула. Того ж вечора до них в кімнату приїхали працівники міліції, та ОСОБА_9 написала заяву про крадіжку картки. Також зазначила, що ОСОБА_9 неодноразово запитувала, чи вона незнає куди зникла картка, на що відповідала що незнає. Гроші в сумі 250 грн. вона підкинула ОСОБА_10 в шафу, однак не зізналась щодо крадіжки картки.
У вчиненому щиро розкаюється та пообіцяла, що подібного не повториться.
Законний представник обвинуваченої ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що вона постійно давала своїй доньці кошти на проживання. Як таке могло статися пояснити не може. Зазначила, що її донька розкаялась у скоєному, такого більше не повториться.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що 10.12.2015 року вона хотіла сходити до магазину, однак виявила, що відсутня платіжна картка. Вона відразу подумала, що загубила її, оскільки дівчата з кімнати повідомили що не бачили картки. Однак дізнавшись, що кошти з карти зняті, вона викликала працівників міліції. Ніхто з проживаючих в кімнаті не зізнався в крадіжці картки. Їй дуже прикро, що це вчинила її подруга.
Матеріальних претензій до обвинуваченої не має, просила її не карати, вона пробачила їй.
Законний представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснила, що ОСОБА_11 є її донькою, яка неодноразово повідомляла, що зникають гроші, тому ОСОБА_9 вирішила кошти класти на карту. В грудні 2015 року зателефонувала її донька, яка повідомила, що пропала платіжна картка та гроші з неї, на що вона порекомендувала доньці звернутися до міліції.
Крім показань обвинуваченої та потерпілої, вина обвинуваченої підтверджується також і іншими доказами, зібраними у справі.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вину свою визнала та дала покази, які відповідають обставинам справи, покази потерпілої, які є логічними та узгодженими між собою та не суперечать іншим доказам дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що винуватість обвинуваченої повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченої, а саме: те що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем свого проживання та навчання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є ученицею групи П 13-15 ДНЗ «Вінницький центр професійно-технічної освіти технологій та дизайну».
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди та те, що вона раніше не судима.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_8 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування до обвинуваченої п.1 ч.2 ст.105 КК України, а саме про застосування примусових заходів виховного характеру у виді застереження та звільнити її від кримінального покарання за вчинення злочину.
Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння, подальшої бездоганної поведінки він, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.
В судовому засіданні прокурор просив передати обвинувачену під нагляд матері, однак захисник обвинуваченої та законний представник, клопотали перед судом про звільнення ОСОБА_4 від покарання та просили застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, зокрема застереження.
Обираючи примусові заходи виховного характеру, суд враховує, що обвинувачена не судима раніше, щиро розкаялась, шкоду відшкодувала, попросила вибачення у потерпілої, тому вважає, що передача обвинуваченої під нагляд матері буде недієвим методом, так як мати проживає у селі, а обвинувачена у м. Вінниці, а тому суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Матеріальна шкода завдана потерпілій в розмірі 250 грн. відшкодована в повному обсязі, цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ст.105 КК України, керуючись ст.ст.366-369, 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст.105 КК України від призначеного покарання у виді штрафу ОСОБА_4 звільнити, застосувавши до неї примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя: