Справа № 152/367/14-к
У Х В А Л А

28 лютого 2014 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької

області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

ст. прокурора прокуратури

Шаргородського району ОСОБА_3

ст. слідчого Шаргородського

РВ УМВС України у Вінницькій

області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 20.02.2014 року про відмову у задоволенні клопотання захисту в кримінальному провадженні №0000380 (в порядку ст.303 КПК України),

встановив:

26.02.2014 року в провадження слідчого судді Шаргородського районного суду надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій останній просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_4 від 20.02.2014 року про відмову у задоволенні клопотання його захисника ОСОБА_7 про призначення і проведення повторної судово-медичної експертизи експертами Головного бюро СМЕ України та зобов`язати старшого слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_4 призначити повторну експертизу у кримінальному провадженні №0000380 від 18.08.2013 року, проведення якої доручити експертам Головного бюро СМЕ України.

В обгрунтування скарги ОСОБА_5 посилається на те, що 20.02.2014 року старший слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання його захисника ОСОБА_7 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000380, яка, на його думку, не відповідає вимогам КПК України, є невмотивованою і необґрунтованою.

По кримінальному провадженню проведено ряд експертиз, які є суперечливими, необґрунтованими, необ`єктивними і не можуть братися за основу при обвинуваченні його у вчиненні кримінальних правопорушень.

Не дивлячись на це, старший слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст.220 КПК України, відмовляючи його захиснику у задоволенні клопотання про призначення повторної судово медичної експертизи безпідставно позбавляє його права на захист.

26.02.2014 року ухвалою слідчого судді призначено судовий розгляд даної скарги на 27.02.2014 року.

При судовому розгляді скарги підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали скаргу у повному обсязі, посилаючись на ті самі обставини. Суду пояснили, що на час оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України (13.02.2014 року), а саме щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . ОСОБА_5 нічого не було відомо про наявність такого кримінального провадження. Згідно висновку судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, у вигляді синця, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Разом з тим згідно висновку спеціаліста ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» за №66/14 від 17.02.2014 року, висновки судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року щодо виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень не можна вважати обґрунтованими через неналежний опис кольору та розмірів синця. До того ж, повторна комплексна судово медична експертиза Житомирського обласного бюро МСЕ не дала відповідь на питання : "Як вплинув стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 на перебіг хвороби та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, при наявності вродженої вади нирок. Вказані обставини викликають сумнів в об`єктивності і обгрунтованості проведених судово медичних експертиз, а тому, на їх думку, є необхідність у призначені повторної судово медичної експертизи для встановлення механізму утворення та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , проведення якої слід доручити спеціалістам ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України».

Старший слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення скарги, Вважає її безпідставною через відсутність підстав для призначення повторної судово медичної експертизи. Суду пояснив, що у кримінальному провадженні №0000380 ним була призначена судово-медична експертиза, проведення якої було доручено експертам Вінницького обласного бюро СМЕ, з висновком якої від 16.10.2013 року за №121-к не погодився підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, у зв`язку із чим ним 20.11.2013 року призначена додаткова комплексна судово-медична експертиза, на вирішення якої поставлено питання про наявність причинного зв`язку між нанесеними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 та наслідками, з врахуваннях вроджених вад розвитку нирок у ОСОБА_9 .

Згідно з висновком додаткової комісійної судово медичної експертизи № 152-к від 13.12.2013 року у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Стороною захисту було надано висновок спеціаліста ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» щодо необґрунтованості даного висновку, у зв`язку з чим 13.01.2014 року призначено повторну комісійну судово медичну експертизу, до проведення якої залучено судово медичних експертів Житомирського обласного бюро судово медичних експертиз.

Згідно висновку повторної комісійної судово медичної експертизи №8 від 03.02.2014 року у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим дії ОСОБА_5 перекваліфіковані з ч. 1 ст. 122 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.13.02.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України по заяві потерпілого ОСОБА_8 . 14.02.2014 року ОСОБА_5 змінено підозру та повідомлено про підозру у вчинені кримінальний, передбачених ст. ст. 125 ч. 1 та 125 ч. 2 КК України.

Допитаний у якості підозрюваного, ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні свою вину не визнав та відмовився від дачі будь яких показів.

14.02.2014 року потерпілій стороні та стороні захисту повідомлено про закінчення досудового розслідування та викликано їх на 17.02.2014 року для відкриття матеріалів.

ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_7 відмовилися ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження, і натомість заявили нові клопотання, в тому числі і про проведення повторної судово медичної експертизи, не дивлячись на те, що по даному кримінальному провадженню проведено ряд судово - медичних експертиз, що виключає можливість виникнення сумніву у їх об`єктивності. Крім того у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 наявні легкі тілесні ушкодження, які по ступеню важкості належать до легких, відповідно ступінь важкості не може бути зменшеним, а також не може бути змінена кваліфікація кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що органом досудового розслідування прийнятті всі, передбачені законом заходи для встановлення обставин і події кримінальних правопорушень, призначено і проведено ряд судово медичних експертиз, які дали відповідь на питання, які потребують спеціальних знань в галузі медицини, а чергова судово медична експертиза, іншого висновку ніж легкі тілесні ушкодження дати не може, а лише сприяє затягуванню строків досудового розслідування кримінального провадження.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (в ред. 2012 року).

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та якими особами.

Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Пунктом 7 частини 1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Слідчим суддею, з метою всебічного та об`єктивного розгляду даного клопотання витребувано у СВ Шаргородського РВ УМВС України матеріали кримінального провадження №0000380.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 18.08.2013 року до Шаргородського РВ УМВС звернулася з заявою ОСОБА_10 про те, що 18.08.2013 біля 2-ї год. ночі в м. Шаргород біля школи її неповнолітньому сину ОСОБА_9 , 1996 року народження спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення цього ж дня внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
21.08.2013 року в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області за №1115 зареєстровано повідомлення з Шаргородської ЦРЛ про те, що за медичною допомогою з тілесними ушкодженнями звернувся ОСОБА_8 , 1997 року народження.

29.11.2013 року в чергову частину Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_8 про те, що 18.08.2013 року приблизно о 2 годині в м. Шаргород на вул. Леніна йому заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення цього ж дня внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Досудове розслідування по даних фактах провадить старший слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України в області ОСОБА_4 .

Процесуальне керівництво здійснює старший прокурор прокуратури Шаргородського району ОСОБА_3

10.09.2013 року, за клопотанням матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню призначена комісійна судово медична експертиз, проведення якої доручено судово медичним експертам Вінницького обласного бюро судово медичних експертиз.

Згідно висновку комісійної судово медичної експертизи №121 від 16.10.2013 року у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження середньої тяжкості.

06.11.2013 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України.

Не погодившись з висновками комісійної судово медичної експертизи сторона захисту заявила клопотання про призначення повторної комісійної судово медичної експертизи.

20.11.2013 року слідчим ОСОБА_4 призначено у кримінальному провадженні №0000380 додаткову комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання про наявність причинного зв`язку між нанесеними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 та наслідками, з врахуваннях вроджених вад розвитку нирок у ОСОБА_9 .

Згідно з висновком додаткової комісійної судово медичної експертизи № 152-к від 13.12.2013 року у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Стороною захисту слідчому було надано висновок спеціаліста ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» за №493/13 від 18.12.2013 року із якого вбачається, що висновок експертів Вінницького обласного бюро СМЕ за №121-к від 16.10.2013 року є не обґрунтованим, оскільки: при проведенні експертизи в обов`язковому порядку не вивчено спеціалістом у галузі променевої діагностики (рентгенологом) сім рентгенограм на ім`я ОСОБА_9 за №№7155, 7156, 7167, 7168, 7169, 7397, 7398; відсутні дані про те, чи досліджувалася кров потерпілого на вміст алкоголю, наявність якого могла негативно вплинути на перебіг травматичного процесу та подовжити термін перебування на лікуванні; при викладенні даних УЗД органів черевної порожнини потерпілого не проведена деталізація дослідження, що не дозволяє встановити динаміку розвитку гематом нирки у потерпілого; для встановлення наявності, ступеню травматизації нирок потерпілого та можливого впливу вроджених вад на перебіг травматичного процесу потребує залучення до експертної комісії фахівців в галузі нефрології та урології, що не було виконано; при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень щодо діагнозу закритої черепно-мозкової травми у потерпілого слід було залучити фахівця в галузі нейрохірургії чи неврології, що не було зроблено. Усунення вказаних протиріч можливе тільки в ході проведення повторної судово-медичної експертизи з обов`язковим залученням фахівців в галузі нефрології, урології, рентгенології, неврології чи нейрохірургії.

Постановою старшого слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 13.01.2014 року призначено повторну комісійну судово медичну експертизу, до проведення якої залучено судово медичних експертів Житомирського обласного бюро судово медичних експертиз.

Згідно висновку повторної комісійної судово медичної експертизи №8 від 03.02.2014 року у ОСОБА_9 виявлено закриту черепно-мозкову травму у вигляді синця в ділянці правого ока, струс головного мозку, закриту тупу травму попереку у вигляді синця в лівій поперековій ділянці, забій лівої нирки та розрив лівої нирки з утворенням субкапсулярної гематоми й гематурією, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Постановою старшого слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.12.2013 року призначено також судово медичну експертизу тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Згідно висновку судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

04.02.2014 року органом досудового розслідування отримано висновок повторної комісійної судово медичної експертизи.

13.02.2014 року дії ОСОБА_5 перекваліфіковані з ч. 1 ст. 122 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

13.02.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України по заяві потерпілого ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000524.

14.02.2014 року кримінальні провадження № 0000380 та 0000524 об`єднанні в одне провадження.

ОСОБА_5 14.02.2014 року змінено підозру та повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 125 ч. 1 та 125 ч. 2 КК України.

Допитаний у якості підозрюваного, ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях вину не визнав та відмовився від дачі будь яких показів.

14.02.2014 року потерпілій стороні та стороні захисту повідомлено про закінчення досудового розслідування та викликано їх на 17.02.2014 року для відкриття матеріалів.

17.02.2014 року відкрито матеріали провадження потерпілим сторонам.

17.02.2014 року стороні захисту надано можливість ознайомитися з матеріалами провадження, однак сторона захисту до ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не приступила.

19.02.2014 року сторона захисту заявила клопотання про проведення процесуальних дій, а саме: повторної судово медичної експертизи, в задоволені якого оскаржуваною постановою слідчого від 20.02.2014 року було відмовлено.

Клопотання про призначення повторної судово медичної експертизи сторона захисту обґрунтовує тим, що згідно висновку спеціаліста ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» за №66/14 від 17.02.2014 року, висновки судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року щодо виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень не можна вважати обґрунтованими через неналежний опис кольору та розмірів синця. До того ж, на думку сторони захисту і повторна комісійна судово медична експертиза, проведена експертами Житомирського обласного бюро СМЕ не дала відповідь на питання : "Як вплинув стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 на перебіг хвороби та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, при наявності вродженої вади нирок.

Відмовляючи у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення повторної судово медичної експертизи старший слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 у постанові посилається на те, що по кримінальному провадженні проведено ряд судово - медичних експертиз, що виключає можливість виникнення сумніву у їх об`єктивності. Крім того у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 наявні легкі тілесні ушкодження, які по ступеню важкості належать до легких, відповідно ступінь важкості не може бути зменшеним, а також не може бути змінена кваліфікація кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , його адвоката ОСОБА_6 , старшого слідчого Шаргородського РВ УМВС ОСОБА_4 , висновок прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження за скаргою ОСОБА_5 , прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

При розгляді клопотання встановлено, що по даному кримінальному провадженню, в тому числі і на вимогу підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника призначено і проведено чотири судово медичних експертизи, а саме: комісійну судово медичну експертизу №121 від 16.10.2013 року; додаткову комісійну судово медичну експертизу № 152-к від 13.12.2013 року, судово-медичну експертизу № 75 від 27.12.2013 року та повторну комісійну судово - медичну експертизу №8 від 03.02.2014 року. На вирішення експертів старшим слідчим Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 були поставлені всі питання, запропоновані учасниками кримінального провадження.

В скарзі на постанову старшого слідчого Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 20.02.2014 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що проведення повторної експертизи є необхідним через те, що повторна комісійна судово - медична експертиза, проведена спеціалістами Житомирського обласного бюро МСЕ не дала відповідь на питання : "Як вплинув стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_9 на перебіг хвороби та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, при наявності вродженої вади нирок ?".

Разом з тим конкретна відповідь на дане питання не може бути дана, оскільки експертам ставилося питання: " Чи досліджувалась кров потерпілого ОСОБА_9 на вміст алкоголю, якщо так, то у разі наявності алкоголю в крові чи міг цей факт негативно вплинути на перебіг травматичного процесу та продовжити термін перебування на лікуванні?". Відповідаючи на дане питання експерти вказали, що результат токсикологічного дослідження крові на наявність та кількість спиртів в представленій на експертизу медичній карті стаціонарного хворого № 4933 з Шаргородської ЦРЛ відсутні, відповідно відповідь на дане питання є неможливою.

Таким чином, скарга в частині скасування оскаржуваної постанови органу досудового розслідування та призначення повторної судово медичної експертизи з метою встановлення механізму утворення та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Що стосується висновку судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року по тілесних ушкодженнях ОСОБА_8 , в об`єктивності якого виникають сумніви у сторони захисту з огляду на висновок спеціаліста ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» за №66/14 від 17.02.2014 року згідно з яким, висновки судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року щодо виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень не можна вважати обґрунтованими через неналежний опис кольору та розмірів синця, слідчий суддя констатує наступне.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про судову експертизу" судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, попереднього слідства чи суду.

Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень ( п.2 ч.2 ст.242 КПК України).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року у ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця на чолі зліва, яке по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Як вбачається із висновку спеціаліста ДУ «Головне бюро СМЕ МОЗ України» за №66/14 від 17.02.2014 року, висновки судово-медичного експерта № 75 від 27.12.2013 року щодо виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень не можна вважати обґрунтованими через неналежний опис кольору та розмірів синця.

Вказані висновки є суперечливими, викликають сумніви в їх правильності.

Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" №8 від 30.05.1997 року роз`яснив, що повторна експертиза призначається у разі виникнення сумнівів у правильності висновку експерта, пов`язаних з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Обов`язковість забезпечення при проведенні експертиз підозрюваному, обвинуваченому реалізації його прав, передбачених ст.42 КПК України гарантується Конституцією України.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 20.02.2014 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 про призначення повторної судово-медичної експертизи з метою встановлення механізму утворення та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а клопотання підлягає повторному розгляду слідчим, відповідно до вимог ст.220 КПК України та з врахуванням висновку спеціаліста Головного бюро СМЕ МОЗ України від 17.02.2014 року за №66/14.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги підозрюваного ОСОБА_5 про задоволення клопотання його захисника про призначення і проведення повторної судово-медичної експертизи експертами Головного бюро СМЕ України, виходячи із наступного.

Скарга ОСОБА_5 розглядається в порядку ст.303 КПК України, яка не передбачає вирішення питання слідчим суддею про призначення експертизи. Зазначене клопотання може бути подане до слідчого судді в порядку ст.244 КПК України, а не ст.303 КПК України.

Частиною 2 статті 243 КПК України передбачено, що сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, в тому числі обов`язкової.

За приписами ч. 1 ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, яка заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді.

Крім того, нормами КПК України не передбачено, що сторона захисту має право клопотати перед слідчим суддею про зобов`язання сторони обвинувачення провести ту чи іншу слідчу дію.

Так само, нормами КПК України не передбачено, що слідчий суддя має право втручатися у процесуальну діяльність слідчого при проведенні досудового розслідування.

Відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних підстав, забороняється.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 20.02.2014 року про відмову у задоволенні клопотання захисту в кримінальному провадженні №0000380 (в порядку ст.303 КПК України) задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 20.02.2014 року в частині відмови в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 . ОСОБА_7 від 19.02.2014 року про призначення повторної судово-медичної експертизи для встановлення механізму утворення та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_8 ..

В решті скарги ОСОБА_5 відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 що, відповідно до вимог ч.2 ст. 243 КПК України, сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, в тому числі обов`язкової, або, відповідно до ч.1 ст. 244 КПК України, у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, яка заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді, яке повинно відповідати вимогам ч.2 ст.244 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1