Єдиний унікальний номер справи 185/9374/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене в ЕРДР за №0000306, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області після скасування вироку в апеляційній інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене в ЕРДР за №0000306, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.369-2 ч.3 КК України.
В підготовче судове засідання з`явився прокурор, обвинувачена, захисник.
Прокурор в підготовчому судовому провадженні просить прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник та обвинувачена вважають, що є усі підстави для повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам кримінально-процесуального законодавства, зокрема порушення права ОСОБА_5 на захист, не ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, невідповідність фактичних обставин обвинувального акту кваліфікації злочину.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Такий перелік відомостей повинен бути перевірений судом у підготовчому судовому засіданні з точки зору можливості призначення судового розгляду.
Європейський Суд з прав людини, практика якого, згідно ч.2 ст.8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства, у своїх рішеннях неодноразово вказував на критерії, яким має відповідати обвинувальний акт у кримінальному провадженні (рішення від 26 червня 2008 року у справі «Ващенко проти України»), де суд зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51).
Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення має міститись у обвинувальному акті після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За положеннями п. «а» ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Тобто, викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення повинне бути в однозначно зрозумілій формі.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Відсутність висунутого обвинувачення є підставою для скасування вироку, ухваленого на підставі лише оголошеної підозри.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Підозра не може бути твердженням, її сутність полягає в тому, що це тільки припущення, яке необхідно перевірити під час нового етапу досудового розслідування, який наступає після повідомлення про підозру конкретної особи.
Дослідивши обвинувальний акт за змістом у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про невідповідність останнього вимогам ст.91, 291 КПК України, оскільки в ньому викладений лише зміст письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідно до ст. 277 КПК України, згідно до якої зазначаються у тому числі зміст підозри, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється (а не обвинувачується), які встановлені слідчим за результатами досудового розслідування, і дана правова кваліфікація кримінального правопорушення за підозрою не містить висунуте прокурором формулювання обвинувачення. Тобто прокурором не висунуто ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
На аналогічні порушення вказала апеляційна інстанція у своїй ухвалі від 20.07.2016 року /т.4 а.п.47-51/ під час перегляду вироку суду за вказаним кримінальним провадженням та повернені кримінального провадження до суду першої інстанції для нового судового розгляду саме зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки апеляційному суду не притаманно приймати рішення в порядку ст. 314, ст.315 КПК України.
Усунення порушення права обвинуваченої на захист, допущене на стадії досудового розслідування, повинно бути усунене самим органом досудового розслідування.
Суд вважає, що допущені у справі порушення прав і свобод обвинуваченої, і є такими, що становлять порушення права на справедливий суд, передбачений статтею 6 Конвенції. В обвинувальному акті встановлено невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України
За таких обставин суд вважає доцільним обвинувальний акт з додатками повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000306 від 05.06.2014 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України - повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1