В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" серпня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009396 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Гагарін, Смоленської обл., Російської Федерації, без громадянства, татарина, з початковою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.10.2005 року Київським районним судом м. Сімферополя, за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

-18.09.2006 року Київським районним судом м. Сімферополя, за ч.2 ст.289, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 17.12.2010 року умовно-достроково з невідбутим строком 8 місяців 4 дні;

-14.07.2011 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, 04.02.2016 року звільнився на підставі ухвали Хмельницького міського районного суду на підставі Закону України від 26.11.2015 року про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , 02.07.2016 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебували за адресою: м. Київ, вул. Луначарського 4, де помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_5 .

В цей час ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили у попередню змову з метою відкритого викрадення майна ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 бризнув в обличчя потерпілого ОСОБА_5 сльозогінним газом, тим самим вчинив насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирвав з рук останнього гаманець, вартістю 100 грн., всередині якого знаходилися грошові кошти в сумі 10 грн.

Після цього ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 110 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 02.07.2016 року приблизно о 03 годині 00 хвилин, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Луначарського 4, побачили потерпілого ОСОБА_5 та вирішили відкрито викрасти його майно. Після чого, він бризнув в обличчя потерпілого ОСОБА_5 сльозогінним газом, а ОСОБА_6 забрав гаманець. Після цього, він разом з ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою зиовою групою осіб, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, за місцем відбування покарань має 33 стягнення та жодного заохочення, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, суд вважає, що його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства неможливе, тому не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з 02.07.2016 року, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні: шкіряний чоловічий гаманець, всередині якого знаходяться грошові кошти в розмірі 10 гривень, запальничку - залишити у володінні власника ОСОБА_5 , балончик «Терен 4», який передано до камери схову Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя: