АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1105/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

- при секретарі ОСОБА_5

- з участю прокурора ОСОБА_6

- захисника ОСОБА_7

- обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2016 року, згідно з яким:

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, громадянку України, заміжню, з середньою освітою, непрацюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму: 1) вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (штраф не сплачений), -
- визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. ст.71, 72 КК України постановлено, що зазначений вирок та вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., виконувати самостійно.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів за таких обставин.
Так, 21.05.2015 року, близько 15 години 30 хвилин, знаходячись на Ленінградській площі Дніпровського району міста Києва, ОСОБА_8 вирішила незаконно придбати для подальшого власного вживання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена 21.05.2015 року, близько 15 години 45 хвилин, зустрілась з невстановленою досудовим розслідуванням особою біля будинку № 12/1 вул. Каунаська, якій передала власні кошти в сумі 300 грн. за придбання особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого в кількості 0,7 мл, після чого, отримавши, тобто незаконно придбавши у цієї невстановленої досудовим розслідуванням особи одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 мл, з особливо небезпечним засобом опієм ацетильованим, тримаючи його в лівій руці та незаконно зберігаючи при собі вказаний наркотичний засіб, попрямувала по вул. Каунаська в м. Києві. Разом з тим, в цей же день, близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Каунаська 12/1, ОСОБА_8 була зупинена працівниками ВБНОН Дніпровського РУ НП в м. Києві, які при особистому огляді обвинуваченої та при огляді місця події у присутності понятих, приблизно о 19 годині 30 хвилин, виявили у ОСОБА_8 одноразовий медичний шприц, об`ємом 5 мл, з особливо небезпечним засобом опієм ацетильованим, маса якого згідно із висновком експерта в перерахунку на суху речовину становила 0,327 г.
Крім того, 22.12.2015 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , та користуючись мережею «Інтернет», побачила оголошення з продажу наркотичного засобу метадону. В цей час у ОСОБА_8 повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу для подальшого власного вживання, без мети збуту, реалізуючи який обвинувачена 23.12.2015 року, близько 20 години 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4, в супермаркеті «Новус», перерахувала грошові кошти в сумі 5.000 грн. на рахунок невстановленої досудовим розслідуванням особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, після чого отримала електронне повідомлення про місцезнаходження наркотичного засобу. В подальшому ОСОБА_8 24.12.2015 року, близько 02 години 00 хвилин, направилась за адресою: м. Київ, вул. Сосюри, 4, де в обумовленому місці був розміщений наркотичний засіб метадон. Знаходячись за вказаною адресою, обвинувачена за будинком №4 по вул. Сосюри в м. Києві, на куті, де розташована бойлерна, під камінцем в землі розкопала поліетиленовий пакет, в якому містились 13 металевих кришечок, в яких були заховані 13 поліетиленових згортків з наркотичним засобом метадоном, та помістила вказані кришки до правої кишені своїх штанів, тим самим повторно придбала наркотичний засіб, без мети збуту.
Після чого ОСОБА_8 , тримаючи при собі наркотичний засіб, направилась за місцем свого проживання, проте 24.12.2015 року, близько 03 години 15 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 1, була зупинена інспекторами поліції УПП в м. Києві, у присутності двох понятих, в правій кишені ОСОБА_8 виявили та в подальшому вилучили 13 металевих кришок з наркотичним засобом метадон, загальною масою відповідно до висновку експерта 0,731 г, який ОСОБА_8 повторно незаконно придбала та зберігала для подальшого власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі, обвинувачена ОСОБА_8 , фактично не заперечуючи свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить переглянути справу та при призначенні покарання застосувати до неї положення ст. 69 КК України.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачена зазначає, що суд при постановлені вироку не врахував усіх пом`якшуючих обставин та не застосував при наявності для цього всіх підстав положення ст. 69 КК України. При цьому вказує, що свою провину визнала повністю, почала проходити лікування в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», а вживання наркотичних засобів пояснює наявним у неї захворюванням хребта з метою обезболювання.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника, які, не заперечуючи доведеності винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, просили задовольнити апеляційну скаргу та застосувати до обвинуваченої ст. 69 КК України, пом`якшивши призначене судом першої інстанції покарання та врахувавши у тому числі стан здоров`я обвинуваченої; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим; провівши судові дебати та надавши обвинуваченій останнє слово, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у тому, що вона своїми умисними діями вчинила повторне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, про юридичну кваліфікацію її дій за ч. 2 ст. 309 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими сторонами провадження доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння ОСОБА_8 та іншими учасниками провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і обвинуваченої, яка повністю визнала себе винуватою у інкримінованому їй правопорушенні, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини.
Будь-яких порушень при вирішенні судом першої інстанції цих питань колегією суддів не встановлено, а тому фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та юридична кваліфікація її дій не є предметом апеляційного розгляду, оскільки не оспорюються будь-ким із учасників процесу.

Крім того, при призначенні обвинуваченій покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України, обґрунтовано врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, інтереси та конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_8 , яка не займалась суспільно корисною працею, на спецобліках не перебувала та раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, а також наявність пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття у скоєному та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а відтак правильно визначив термін покарання у мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

Що ж стосується апеляційних вимог ОСОБА_8 про те, що судом не були у достатній мірі враховані дані, що характеризують її особу, у тому числі стан її здоров`я, щире каяття та визнання свої винуватості у вчиненому, на які є посилання у апеляційній скарзі, то вони є неспроможними, оскільки саме ці обставини фактично були враховані судом при визначенні строку покарання за останній злочин, який фактично є мінімально можливим для цього виду покарання.
При цьому, з огляду на конкретні обставини справи, у тому числі кількість наркотичних засобів, які ОСОБА_8 незаконно придбала та зберігала, а також на відомості про те, що обвинувачена продовжила вчиняти аналогічні злочині, колегія суддів, як і суд першої інстанції, який у вироку навів належні обґрунтування щодо неможливості застосування до обвинуваченої положень ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України, приходить до висновку про відсутність законних підстав виправлення останньої без відбування покарання чи за допомогою призначення їй більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, враховуючи у тому числі і відсутність декількох обставин, що пом`якшують покарання.

Саме те покарання, що було визначено ОСОБА_8 , як за останнє кримінальне правопорушення, так і за сукупністю вироків, суд апеляційної інстанції визнає справедливим та таким, що є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої не убачається.

Будь-яких інших, передбачених законом та безумовних підстав для зміни чи скасування постановленого по справі судового рішення відносно ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено, а тому вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.02.2016 року по 07.07.2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту проголошення, а обвинуваченою, яка утримується під вартою, - у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4