справа № 216/513/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2016 року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Кривому Розі Дніпропетровськї області, громадянки України, українки, освіта неповна середня, непрацюючої, неодруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 р.н., та 2015 р.н., зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ст.149 ч.2 КК України, -
ОСОБА_6 приблизно влітку 2009 року, не бажаючи займатися суспільно корисною працею та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, перебуваючи у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, досягла із працездатними громадянами України ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинної змови щодо спільної протиправної діяльності, пов`язаної із експлуатацією мешканців міста, в переважній більшості жінок з числа дітей-сиріт та вихованців дитячого будинку і інтернату, які досягли повноліття, та перебувають в уразливому стані через збіг тяжких особистих та інших обставин, шляхом їх втягнення, з використанням обману, у заняття жебрацтвом як на території України, так і за її межами.
Розробленим співучасниками планом злочинної діяльності передбачалось здійснення з метою експлуатації вербування, переміщення з м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, переховування, передача та одержання людей для забезпечення заняття жебрацтвом у м.Москва Російської Федерації та м.Києві, шляхом обману та уразливості положення цих осіб.
Виконуючи обумовлені спільним планом злочинної діяльності дії, спрямовані на забезпечення переховування та нелегального проживання осіб, втягнутих шляхом обману в заняття жебрацтвом у м.Москва Російської Федерації, співвиконавці злочинів ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , приблизно влітку 2009 року, орендували помешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою підшукання для вербування осіб, які перебувають в уразливому стані, зумовленому їх фізичними або психічними властивостями і через збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин, співучасники ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 упродовж літа 2009 року неодноразово відвідували Комунальне підприємство «Будинок нічного перебування», розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Сеченова, 50, яке є єдиним закладом у місті, що надає соціальні послуги бездомним громадянам та особам, звільненим з місць позбавлення волі.
В одне з таких відвідувань, приблизно влітку 2009 року, в денний час, перебуваючи на території КП «Будинок нічного перебування» у м.Кривому Розі, співвиконавець злочинної діяльності ОСОБА_11 , реалізуючи спільний умисел співучасників на вербування осіб з метою експлуатації, підшукала для втягнення в заняття жебрацтвом ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є сиротою, та використовуючи психологічний вплив на ґрунті її матеріальних проблем через відсутність роботи та постійного місця проживання, про які їй стало відомо під час спілкування, вводячи її в оману, запропонувала їй роботу у м.Москва Російської Федерації у сфері розповсюдження й роздачі листівок і, повідомивши неправдиві відомості про умови праці й проживання за межами України, отримала згоду ОСОБА_13 працювати на повідомлених умовах.
Здійснивши з використанням обману вербування потерпілої ОСОБА_13 шляхом досягнення із нею домовленості працювати на зазначених певних умовах, приховуючи від неї дійсні відомості про умови праці, пов`язаної із заняттям жебрацтвом, співвиконавці ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , приблизно влітку 2009 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний план злочинної діяльності, організували переміщення ОСОБА_13 залізничним транспортом з м.Кривий Ріг Дніпропетровської області до м.Москва Російської Федерації під супроводом ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де переховували, утримуючи в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вона нелегально проживала разом із ними.
Перебуваючи на території Російської Федерації, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання контролю над потерпілою ОСОБА_13 , в якої були відсутні будь-які документи, що посвідчують її особу, залучили її в боргову кабалу, повідомивши про необхідність відпрацювання коштів, витрачених на її перевезення до Росії, та, скориставшись перебуванням ОСОБА_13 у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, спонукали потерпілу до заняття жебрацтвом під їх контролем на протязі одного тижня влітку 2009 року у м.Москва Російської Федерації, тобто вчинили всі обумовлені спільним умислом співучасників дії, спрямовані на вербування, переміщення та переховування людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Експлуатацію ОСОБА_13 було припинено у зв`язку із застосуванням до неї ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення можливості харчуватись та проживати у помешканні, орендованому співвиконавцями для цілей злочинної діяльності, через незадовільний розмір пожертви, яку ОСОБА_13 випрошувала у сторонніх осіб в місцях масового перебування громадян у м.Москва Російської Федерації та, в подальшому, в повному обсязі передавала ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Не маючи жодного документа, що посвідчує її особу, ОСОБА_13 , скориставшись допомогою сторонніх осіб, 01 вересня 2009 року повернулась до м.Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану із експлуатацією осіб, які перебувають в уразливому стані через збіг тяжких особистих та інших обставин, шляхом їх втягнення, з використанням обману, у заняття жебрацтвом, співучасники ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , повторно, діючи з корисливих мотивів, на початку серпня 2011 року, в місті Кривому Розі підшукали ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є сиротою та не має постійного місця проживання через конфлікти із матір`ю, яка веде асоціальний спосіб життя.
Під час зустрічі із ОСОБА_9 на початку серпня 2011 року на зупинці громадського транспорту «Автотехнікум» в Жовтневому районі м.Кривого Рогу, ОСОБА_11 , реалізуючи спільний умисел співучасників на вербування осіб з метою експлуатації, використовуючи уразливий стан потерпілої, зумовлений збігом тяжких особистих і сімейних обставин, та психічний вплив у формі запрошення, під час спілкування, вводячи потерпілу в оману, запропонувала їй роботу у м.Москва Російської Федерації у сфері розповсюдження й роздачі листівок і, повідомивши неправдиві відомості про умови праці й проживання за межами України, отримала згоду ОСОБА_9 працювати на повідомлених умовах.
Здійснивши з використанням обману вербування потерпілої ОСОБА_9 , шляхом досягнення із нею домовленості працювати на зазначених певних умовах, ОСОБА_11 у серпні 2011 року відвідала разом із нею Державний навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти» за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Червоногвардійська, 3, в якому потерпіла проходила професійно-технічне навчання за спеціальністю озеленювач, де за згодою ОСОБА_9 ввела в оману адміністрацію навчального закладу щодо наявності родинних зв`язків між ними та попередила про від`їзд ОСОБА_14 за межі міста, вчинивши дії обумовлені спільним умислом співучасників ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на безперешкодне переміщення потерпілої за межі держави.
В цей час, на початку серпня 2011 року, реалізуючи спільний план злочинної діяльності співвиконавців, пов`язаної із експлуатацією осіб, втягнутих у заняття жебрацтвом, шляхом обману та уразливості їх становища, ОСОБА_11 передала у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, а ОСОБА_6 одержала від неї ОСОБА_9 , яку особисто супроводила під час переміщення залізничним транспортом до м.Москва Російської Федерації, та переховувала, утримуючи в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , де вони нелегально проживали разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом на території іншої держави.
Перебуваючи на території Російської Федерації, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання контролю над потерпілою ОСОБА_9 , вилучила в неї паспорт громадянина України та залучила її в боргову кабалу, повідомивши про необхідність відпрацювання коштів, витрачених на її перевезення до Росії. Після цього, скориставшись перебуванням потерпілої у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, спонукала ОСОБА_9 до заняття жебрацтвом під контролем співвиконавців злочинної діяльності в місцях масового перебування громадян у м.Москва Російської Федерації в період з серпня 2011 року по квітень 2012 року, повторно вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Повернувшись у квітні 2012 року до м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, співучасник злочинної діяльності ОСОБА_11 , реалізуючи спільний умисел співвиконавців на вербування більшої кількості осіб для втягнення з використанням обману у заняття жебрацтвом, вжила заходи, спрямовані на пошук для подальшого вербування осіб, які перебувають в уразливому стані через збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин, та, пообіцявши матеріальну винагороду, залучила до цієї діяльності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Виконуючи це доручення, на початку квітня 2012 року, ОСОБА_15 підшукала та організувала у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_3 , зустріч ОСОБА_11 із своєю знайомою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка перебувала в уразливому стані через збіг тяжких особистих та інших обставин на ґрунті її матеріальних проблем.
В подальшому, реалізуючи спільний умисел співучасників на вербування осіб з метою експлуатації, під час наступних зустрічей із ОСОБА_10 , які відбулись на початку квітня 2012 року, в денний час, у помешканні ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_12 , співвиконавці злочинів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , використовуючи уразливий стан потерпілої, зумовлений збігом тяжких особистих та інших обставин, під час спілкування, вводячи потерпілу в оману, запропонували їй роботу у м.Москва Російської Федерації у сфері розповсюдження й роздачі листівок, повідомивши неправдиві відомості про умови праці й проживання за межами України, та, скориставшись прийомами психічного впливу у формі запрошення і переконання, отримали згоду ОСОБА_10 працювати на повідомлених умовах.
Здійснивши з використанням обману вербування потерпілої ОСОБА_10 шляхом досягнення із нею домовленості працювати на зазначених певних умовах, приховуючи від неї дійсні відомості про умови праці, пов`язаної із заняттям жебрацтвом, співвиконавці ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 11 квітня 2012 року, в денний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, в касі залізничного вокзалу станції Кривий Ріг-Головний ДП Придніпровська залізниця за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Ленінського Комсомолу, 1, придбали квиток для перевезення ОСОБА_10 залізничним транспортом до м.Москва Російської Федерації та, перебуваючи поряд із нею до відправлення потягу, проконтролювали її відбуття, вчинивши переміщення та передачу особи на територію Росії співучасниці злочинної діяльності ОСОБА_6 .
Перебуваючи на території Російської Федерації для забезпечення заняття жебрацтвом особами, які через підневільний стан перебувають під контролем співучасників, ОСОБА_6 , виконуючи свою роль у злочинній діяльності, 12 квітня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , одержала потерпілу ОСОБА_10 на залізничному вокзалі у м.Москва Російської Федерації та доставила до орендованого помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де переховувала, утримуючи разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом на території іншої держави.
На території Російської Федерації ОСОБА_6 , на початку квітня 2012 року, з метою отримання контролю над потерпілою, вилучила в неї паспорт громадянина України та повідомила про необхідність відпрацювати кошти, витрачені на її перевезення до Росії, залучивши ОСОБА_10 в боргову кабалу. Після цього, користуючись перебуванням потерпілої у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, спонукала ОСОБА_10 до заняття жебрацтвом під контролем співвиконавців злочинної діяльності в місцях масового перебування громадян у м. Москва Російської Федерації в період з квітня 2012 року до 12 липня 2012 року, повторно вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Продовжуючи вчиняти злочини проти волі, честі та гідності особи, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із співвиконавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , з метою підшукання для вербування осіб, які перебувають в уразливому стані, в період з квітня 2012 року по травень 2012 року, використовуючи ОСОБА_9 , яка перебувала в залежному від ОСОБА_11 підневільному стані, повторно, з корисливих мотивів, неодноразово відвідувала Державний навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Червоногвардійська, 3, де підшукала громадянку України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є сиротою, разом із ОСОБА_9 навчається у цьому учбовому закладі та мешкає у його гуртожитку.
Під час зустрічі із ОСОБА_8 , яка відбулась на початку травня 2012 року, в денний час, у помешканні ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_12 та в присутності ОСОБА_9 , співвиконавці злочинів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , реалізуючи спільний умисел на вербування осіб з метою експлуатації, використовуючи уразливий стан потерпілої, зумовлений збігом тяжких особистих обставин, під час спілкування запропонували їй роботу у м.Москва Російської Федерації, не повідомивши всіх обставин щодо умов праці й проживання, та, скориставшись прийомами психічного впливу у формі запрошення і переконання, отримали згоду ОСОБА_8 на спільну діяльність та переміщення за межі держави.
Здійснивши з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_8 її вербування, ОСОБА_11 на початку травня 2012 року разом із нею та ОСОБА_9 знову відвідала Державний навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти», де за згодою потерпілих ввела в оману адміністрацію навчального закладу, повідомивши про свій намір організувати відпочинок ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за межами міста, вчинивши дії обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на безперешкодне переміщення потерпілих за межі України.
Реалізуючи спільний план злочинної діяльності, пов`язаної із експлуатацією осіб, шляхом обману та уразливості їх положення втягнутих у заняття жебрацтвом, співвиконавці ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 05 травня 2012 року, в денний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, в касі залізничного вокзалу станції Кривий Ріг-Головний ДП Придніпровська залізниця за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Ленінського Комсомолу, 1, придбали квитки для перевезення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 залізничним транспортом до м.Москва Російської Федерації та, перебуваючи поряд із ними до відправлення потягу, проконтролювали їх відбуття, вчинивши переміщення та передачу кількох потерпілих осіб на територію Росії співучасниці злочинної діяльності ОСОБА_6 .
Перебуваючи на території Російської Федерації для забезпечення заняття жебрацтвом особами, які через підневільний стан перебувають під контролем співучасників, ОСОБА_6 , виконуючи свою роль у злочинній діяльності, 06 травня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , організувала зустріч ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на залізничному вокзалі у м. Москва Російської Федерації, та, одержавши людей, переховувала їх, утримуючи в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , де вони нелегально проживали разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом на території іншої держави.
На території Російської Федерації ОСОБА_6 , на початку червня 2012 року, для отримання контролю над потерпілими, під час зустрічі вилучила в них паспорти громадянина України та повідомила їм про необхідність відпрацювати кошти, витрачені на їх перевезення до Росії, залучивши ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в боргову кабалу. Після цього, користуючись перебуванням потерпілих у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, та продемонструвавши ОСОБА_8 умови та спосіб жебракування на прикладі дій ОСОБА_9 , спонукала ОСОБА_8 до заняття жебрацтвом під контролем співвиконавців злочинної діяльності в місцях масового перебування громадян у м.Москва Російської Федерації в період з 06 травня 2012 року до середини серпня 2012 року, вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинені повторно щодо кількох осіб.
Згодом, приблизно в грудні 2012 року, співучасники ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 досягли злочинної змови про вчинення протиправної діяльності, пов`язаної із експлуатацією осіб, втягнутих з використанням їх уразливого стану у заняття жебрацтвом, як у столиці Російської Федерації, так і столиці України м. Київ Київської області, через що їх діяльність отримала характер транснаціональної.
Реалізуючи цей злочинний план, з метою забезпечення переховування та нелегального проживання осіб, втягнутих шляхом обману й уразливості положення в заняття жебрацтвом, співвиконавці злочинної діяльності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на початку грудня 2012 року підшукали та орендували у м. Київ Київської області помешкання за адресою: АДРЕСА_4 .
В подальшому, відповідно до плану злочинної діяльності, узгодженого з усіма співучасниками, ОСОБА_6 , на початку грудня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , організувала переміщення залізничним транспортом потерпілої ОСОБА_9 , експлуатація якої у м.Москва Російської Федерації тривала з червня 2012 року, до м.Київ Київської області і проконтролювавши її відбуття, вчинила переміщення та передачу особи на територію України співучасникам злочинної діяльності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Виконуючи свою роль у злочинній діяльності, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , на початку грудня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з ОСОБА_6 , зустріли ОСОБА_9 на залізничному вокзалі станції Київ-Пасажирський ДП Південно-Західна залізниця за адресою: м.Київ, Привокзальна площа, 1, та, одержавши потерпілу, доставили її у орендоване помешкання за адресою: АДРЕСА_4 , де переховували її, утримуючи разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом.
Утримуючи паспорт громадянина України, незаконно вилучений у ОСОБА_9 , співвиконавці злочинної діяльності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протягом грудня 2012 року, використовуючи уразливий стан потерпілої, продовжили її експлуатацію, пов`язану із втягненням у заняття жебрацтвом в місцях масового перебування громадян у м.Києві Київської області, повторно вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Зміненим обвинувальним актом наданим до суду 27.05.2015 р. прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_16 , який погоджений з заступником прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_17 26.05.2015 р., зменшено обсяг обвинувачення, зокрема виключено зі складу потерпілих ОСОБА_18 .
В судовому засіданні обвинувачена винною себе визнала частково, пояснила, що два роки назав вона проживала в м.Москва, Російської Федерації разом з ОСОБА_19 , яка являється її матір`ю, та її знайомим ОСОБА_20 . Потерпілі писавши заяву в органи міліції на її мати та ОСОБА_20 також вказали і на неї. Вона не змушувала потерпілих займатися жебратством. Просить суд при винесенні вироку врахувати те, що вона мати-одиночка, в неї на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей.
Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що навчаючись в ПТУ № 86 вона познайомилася з ОСОБА_21 , а та її познайомила в 2011-2012 р.р. з ОСОБА_19 , ОСОБА_22 запропонувала поїхати в м.Москву погуляти, ОСОБА_23 купила білети, після чого вони з ОСОБА_22 поїхали, там їх зустріла ОСОБА_24 , відвезла в сел.Снігирі, де ОСОБА_25 їй сказала що потрібно буде займатися жебрацтвом. З 05.00 год. до 19.00 год. вона стояла в переходах метро з табличками «Помогите умерла мать», табличку їй писала ОСОБА_23 , із зароблених грошей приблизно половину вона віддавала ОСОБА_26 , а решту, що залишалася, витрачала на власні потреби. В день вона заробляла приблизно 300-400 рублів. Проживали вони в двохкімнатній квартирі, неділя в них був вихідний день, вони гуляли, харчувалися всі разом, їжу готовила ОСОБА_24 , паспорт вона віддала їй щоб не загубити, де він лежав вона не знала. Пропрацювавши 5-7 днів, вона пішла працювати до циганів, в яких пробула близько два тижні, після чого її назад забрала ОСОБА_27 , а через 2-3 дні вона поїхала в м.Кривий Ріг, білети їй купила ОСОБА_28 і тоді ж повернула паспорт. ОСОБА_29 до неї гарно ставилася, але коли вона сказала, що хоче додому, то та почала кричали, після чого сказала, що поїде тільки після того як заробить гроші. Заяву в органи міліції вона не хотіла писати, однак її вмовили друзі. До обвинуваченої вона не має вимог матеріального та морального характеру, просить їх не наказувати.
Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що вона познайомилася з ОСОБА_30 , а та в 2011 році познайомила її з ОСОБА_19 , приблизно дві неділі вона жила в ОСОБА_31 , оскільки були погані стосунки з матір`ю, остання зловживала алкоголем, після чого ОСОБА_32 запропонувала роботу, а саме: в м.Москві стояти з табличкою просити милостиню. За проїзд та за квартиру платила ОСОБА_23 . Проживали вони в сел.Снігирі, в квартирі ОСОБА_33 , та їм готувала їжу, також їй вона віддала паспорт, доступ до якого був вільний. Крім неї в квартирі ще була ОСОБА_34 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 . Скільки вона заробляла не пам`ятає, із зароблених грошей можна було витрачати на обід, всю решту вона віддавала ОСОБА_35 . Насильно там ніхто нікого не утримував. ОСОБА_29 її не била. Через деякий час вона поїхала в м.Київ, там вона проживала на квартирі з Різник та Роата, в м.Києві вона теж просила милостиню. В органи міліції вона не хотіла звертатися, однак її вмовила її покійна сестра, документи підписувала не читаючи. Просить суд не призначати обвинуваченій покарання, вимог матеріального та морального характеру до неї не має.
Потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що в травні 2012 р. її знайома ОСОБА_36 познайомила її з ОСОБА_19 , та запропонувала роботу в м.Москві просити милостиню, так як вона не працювала, потрібні були гроші, вона погодилася, ОСОБА_32 купила їй білет до м.Москви, в м.Москві її зустріла донька ОСОБА_31 ОСОБА_29 та ОСОБА_37 , вони поїхали в сел.Снігирі, там проживали на квартирі разом з Різник ОСОБА_38 , ОСОБА_25 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 . Квартиру орендувала ОСОБА_32 . Її паспорт лежав в тумбочці, до нього був вільний доступ. ОСОБА_29 приїздила до них в гості. Від грошей які вона заробляла отримувала відсотки, а решту віддавала ОСОБА_41 . З заявою в органи міліції вона звертатися не хотіла, до неї приїхали самі працівники міліції сказали щоб вона підписувала. Вона не має будь-яких вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченої, просить не призначати їй покарання.
Потерпіла ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 померла а.с.191, т.5.
Захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів, а саме: протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення потерпілих по справі, оскільки останні в судовму засіданні пояснювали, що вони були написані під впливом працівників міліції; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за якими потерпілі вказували на ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в зв`язку з тим, що впізнання проводилося за фотознімками, які мають суттєві відмінності зовнішності, що суперечить вимогам ст.228 КПК України; протоколів проведення негласних слідчих дій, в зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутній дозвіл суду на їх проведення.
Однак, під час аналізу та оцінки доказів колегія суддів не знаходить підстав для визнання вищевказаних доказів по кримінальному провадженню недопустимими, з огляду на наступне.
Згідно ч.1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Протоколи прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення написані потерпілими не складають доказову базу винності обвинуваченої у вчиненні злочину, а лише являються підставою проведення досудового розслідування, як початкової стадії кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різних відмінностей у віці, зовнішності та одязі.
Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнає.
В судовому засіданні жодним із потерпілих не було вказано про невпізнання обвинуваченої в зв`язку з суттєвими відмінностями у зовнішності осіб пред`явлених їм для впізнання, крім того, сама обвинувачена не заперечувала факту знайомства з потерпілими.
Відповідно до ст.246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя… Розгляд клопотань здійснюється головою чи за його визначенням іншим суддею апеляційного суду області, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Судом встановлено, що негласні слідчі дій проводилися на підставі ухвал суддів апеляційного суду Дніпропетровської області, із посиланням на номер ухвали та дати її постановлення а.с.94-101, а.с.111-133, т.3, а залучення до матеріалів кримінального провадження копій відповідних ухвал вимогами КПК України не передбачено.
Відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд невправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Так, колегія суддів не може давати оцінку доказам, які зібрані на досудовому розслідуванні стосовно потерпілої ОСОБА_13 , яка померла та допитана в судовому засіданні не була.
Аналізуючи показання обвинуваченої, потерпілих, на предмет їх послідовності, логічності, правдивості, як окремо так і у сукупності, на предмет їх узгодженості в розрізі показань окремого учасника кримінального провадження, в розрізі показань усіх учасників, оцінюючи інші наявні у справі докази окремо та усі докази разом у сукупності, колегія суддів вважає, що незважаючи на часткове визнання обвинуваченою інкримінованої стороною обвинувачення кваліфікації її дій за ст.149 ч.2 КК України, вина її у вчиненні злочину передбаченого ст.149 ч.2 КК України підтверджується сукупністю зібраних на досудовому розслідуванні та досліджених судом під час судового розгляду доказами та не спростовується зазначеними обвинуваченою відомостями.
Винність ОСОБА_6 підтверджується також письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 вказала на ОСОБА_6 , як на жінку яка примушувала її жебракувати в м.Москві в грудні 2012 року а.с.77-78, т.1;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_6 , яка їй відома як донька ОСОБА_11 , та які в м.Москві примушували її займатися жебракуванням а.с.101-102, т.1;
- протоколами негласних слідчих (розшукових) дій від 06.08.2013 р., згідно яких зафіксовано розмову ОСОБА_11 з ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 що до поїздки в м.Москва для заняття жебратством а.с.98-101, т.3;
- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 15.05.2013 р., згідно якого встановлено, що ОСОБА_45 (залучений потерпілим по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які засуджені 11.02.2015 р. за ст.149 ч.2 КК України) телефонував зі свого номера НОМЕР_1 на повідомлений йому ОСОБА_11 номер телефону НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 , під час телефонної розмови повідомив їй готовність підшукувати осіб для нелегальної роботи у м.Москві Російської Федерації, а ОСОБА_6 підтвердила її спільні із ОСОБА_11 наміри підшукувати за допомогою ОСОБА_46 осіб для їх подальшого вербування і переміщення у м.Москва для трудової експлуатації, повідомила ОСОБА_46 , що згодом зателефонує йому після обговорення цього питання з ОСОБА_11 та повідомить йому про подальші дії а.с.104-105, т.3;
- протоколом негласних слідчих (розшукових) дій від 27.05.2013 р., за яким зафіксовано розмову ОСОБА_6 з ОСОБА_11 , з якої вбачається, що ті розмовляють про жебратсво в м.Москві а.с.107-112, т.3;
- протоколом негласних слідчих (розшукових) дій від 27.04.2013 р., згідно якого зафіксовано розмову ОСОБА_6 з невідомою жінкою про передачу грошових коштів та перевезення чоловіка по імені Саша в Російську Федерацію а.с.113-115, т.3.
Вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 11.02.2015 року, який набрав законної сили 14.04.2015 року, та залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 засуджені за ст.149 ч.2 КК України.

Колегія суддів критично ставиться до показань обвинуваченої в частині невизнання вини, розцінює їх як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході слухання справи, а спростовуються встановленими судом згідно вимог ст.23 КПК України безпосередністю досліджених доказів.

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ст.149 ч.2 КК України.

Формами об`єктивної сторони злочину є вербування людини де дії, пов`язані із схиленням працювати, як правило за матеріальну винагороду, до таких дій відноситься психічний вплив на людину у формі запрошення, переміщення людини це як правило перевезення з одного місця в інше.

Вчинення вербування та переміщення можливі шляхом використання таких способів як: обман повідомлення неправдивих відомостей або замовчування їх, шантаж психічне насильство та використання уразливого стану, тобто стан який обмежував їх здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними та приймати за своєю волею самостійні рішення.

Обов`язковою суб`єктивною ознакою злочину є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення.

Під час судового розслідування було встановлено поясненнями потерпілих, що ті перебували в уразливому стані, в зв`язку зі збігом важких особистих, сімейних обставин, а саме: ОСОБА_9 проганяла мати з дому, ОСОБА_8 сирота, ОСОБА_10 не працювала, всі вони були соціально незахищеними, чим скористалася обвинувачена. Разом з тим, судом було встановлено, що потерпілі отримували «певний заробіток», в даний час підтримують добрі стосунки з обвинуваченою, будь-яких вимог до останньої немають.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинувачену винною у вчиненні кримінального правопорушення за ст.149 ч.2 КК України за ознаками вербування, переміщення, переховування, передачі та одержання людини, вчинених з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченій суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винної і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачена вину визнала частково, характеризуються позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 р.н. та 2015 р.н., раніше не судима, та з урахуванням клопотань потерпілих про непризначення покарання обвинуваченій вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна, із звільненням від покарання з випробувальним терміном відповідно до ст.75, ст.76 п.п.2,3 КК України, без покладення обов`язку з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, з урахуванням вищевказаних пом`якшувальних обставин та наявності в обвинуваченої постійного місця проживання.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України та призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати засуджену не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Роз`яснити засудженій, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя:
Судді: