СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5649/15-к
пр. № 1-кп/759/54/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000451 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Боярка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, зі слів працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

за участі:

сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , 18.01.2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, за попередньою змовою з двома особами, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , майно яких вирішили відкрито викрасти, тим самим вступили між собою в попередню злочинну змову.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_10 та двоє осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, приблизно в 16 годин 30 хвилин, продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, діючи узгоджено, дочекались коли потерпілі наблизились до них. Після цього, одна особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, кулаком правої руки наніс удар по обличчі ОСОБА_9 , а друга особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, підтримуючи злочинні дії, штовхнув потерпілого, від чого останній не втримався на ногах та впав на землю, відчувши фізичний біль, чим подолали волю останнього до опору їх злочинним діям. Користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_9 не чинить опору, двоє осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я почали наносити удари по голові та різним частинам тіла потерпілого. Після цього з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділені в окреме провадження, перевірив вміст кишень одягу потерпілого та відкрито викрав з правої передньої кишені джинсів належний останньому мобільний телефоном LG L70 Dual вартістю 2 000 гривень, в середині якого знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень та сім картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 20 гривень, на рахунку якої були грошові кошти у сумі 5 гривень.
Водночас ОСОБА_4 , підтримуючи злочинні дії двох осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, з метою подолання опору їх спільним злочинним діям, наблизився до ОСОБА_8 та застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс декілька ударів в область голови та обличчя потерпілого, від яких останній не втримався на ногах і впав на бетонну плиту, після чого почав наносити удари ногами та рукою стиснутою в кулак по голові та іншим частинам тулуба ОСОБА_8 , чим спричинив останньому фізичний біль.
Відкрито викравши чуже майно, ОСОБА_4 та двоє осіб, матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, розпорядитись відкрито викраденим чужим майном належним ОСОБА_9 на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2 050 гривень.
В результаті вчиненого злочину ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій скронево-лицевій ділянках, на лівій вушній раковині, в лівій завушній ділянці, садна - в нижньощелепевій ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В результаті вчиненого злочину ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді і синців на повіках правого ока, нижньої губи ліворуч; осадження передньої поверхні лівого колінного суглобу; садна кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, визнав повністю та показав, що 18.01.2015р. в м.Боярка, зустрів своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з якими вирішив поїхати до м.Києва у Макдональдс. Виходячи з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 зачепив плечем незнайомого хлопця, як потім стало відомо ОСОБА_14 . Між ними виникла словесна перепалка. Вони вирішили піти слідом за ними і забрати мобільний телефон. Хто саме запропонував забрати телефон, уже не пам`ятає, але всі погодились. ОСОБА_14 пішов по дорозі, де зустрів ОСОБА_15 та вони вдвох продовжили рух в сторону ОСОБА_16 . Вони підійшли до них близько 16 години 30 хвилин, 18.01.2015р. біля будинку №13 по пр.Академіка Палладіна в м.Києві. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали бити ОСОБА_14 , а він наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_15 , від якого останній впав. Потім почали кричати невідомі люди і вони всі втекли. В подальшому він взнав, що ОСОБА_11 у ОСОБА_14 забрав мобільний телефон, який до ломбарду «Скарбниця» здав ОСОБА_12 , а отримані кошти вони поділили між собою. Будь-яких речей у ОСОБА_15 , він не забирав. У скоєному злочині щиро кається. Шкоду потерпілим він відшкодував.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_17 показав, що в січні 2015 року, точної дати він не пам`ятає, зустрівся з ОСОБА_18 та ОСОБА_4 в м.Боярка та поїхали до м.Києва в «Макдональдс» на метро ОСОБА_16 . Потім вони хотіли їхати додому, але біля метро в нього сталась словесна перепалка з потерпілим ОСОБА_9 , він пройшов за ним та вдарив його по обличчю. ОСОБА_19 та ОСОБА_18 тоді були поряд з ним, але що робили, він не бачив. ОСОБА_18 потерпілих не бив. Чому почався словесний конфлікт, не пам`ятає. Після події вони повернулися в м.Боярку та там він дав ОСОБА_18 телефон марки «Самсунг» та попросив здати його до ломбарду тому, що йому потрібні були гроші. То був його телефон, в потерпілих він ніяких речей не брав. Про те, що в потерпілих пропав телефон він дізнався від працівників міліції вже 16.02.2015 року. В потерпілих телефон він не брав та наміру заволодіти їхнім майном не мав. ОСОБА_18 він просив здати до ломбарду свій телефон. Іншого потерпілого він не бив та не розмовляв з ним. Цивільний позов ОСОБА_9 він визнає повністю, позов ОСОБА_8 - не визнає.

Також ОСОБА_17 показав, що відшкодував потерпілому ОСОБА_9 частину матеріальних збитків, а саме 1600 грн. Вину він визнає лише в тому, що вдарив потерпілого ОСОБА_9 , але телефону в нього він не забирав. Чому потерпілі обмовляють його, він не знає та чому ОСОБА_18 говорить, що він дав йому телефон потерпілого, він також не знає так як це був його телефон.

В подальшому ОСОБА_17 ухилився від суду, матеріали кримінального провадження відносно нього виділені в окреме провадження, а він оголошений в розшук.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_18 показав, що 08.01.2015 року, близько 1400-1500 год. він разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_4 зустрілися в м.Боярка, Київської області та поїхали гуляти до м.Києва. Приїхавши до метро Академмістечко, вони зайшли до «Макдональдсу», після чого на вулиці між ОСОБА_17 та потерпілим ОСОБА_9 сталась словесна перепалка. ОСОБА_17 пішов за потерпілим та вдарив його по обличчю і той впав. ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_8 були поряд, але що вони робили, він не бачив. В той момент він говорив ОСОБА_17 припинити бійку. Яка матеріальна та моральна шкода була завдана потерпілим, він не знає. Після події, вони пішли гуляти далі, а потім ОСОБА_17 дав йому телефон та попросив здати його до ломбарду, тому що в нього був з собою паспорт. Він погодився та зробив це. В подальшому ОСОБА_17 дав йому певну суму коштів та вони поїхали додому в м.Боярку. Він думав, що в ломбард здав телефон ОСОБА_17 , але пізніше зрозумів, що то був телефон одного із потерпілих. Він не бачив хто, як і коли брав телефон в потерпілих. Винним він себе визнає лише в частині, що сталася бійка з потерпілими та він здав телефон до ломбарду. Ніяких речей він у потерпілих не брав. Матеріальну шкоду потерпілим він не відшкодовував. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 він визнає в повному обсязі, цивільний позов ОСОБА_8 , не визнає. ОСОБА_17 та ОСОБА_4 він знає давно. Під час сутички він фізичного контакту з потерпілими не мав.

В подальшому ОСОБА_18 ухилився від суду, матеріали кримінального провадження відносно нього виділені в окреме провадження, а він оголошений в розшук.

Вина ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України підтверджується показаннями потерпілих.

Так, потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що 18.01.2015 року, близько 16 години 30 хвилин, зустрівся з ОСОБА_8 на пр.Палладіна і мали на меті прямувати до станції метро «Академмістечко». Із-за рогу будівлі до них підійшли троє обвинувачених і без попередження почали бити. ОСОБА_17 наніс йому удар в обличчя, а ОСОБА_18 штовхнув на землю. Потім, коли він лежав на землі, його почали бити двоє і руками і ногами. Намагались взяти телефон з кишені і ОСОБА_17 його знайшов та взяв. В цей момент він бачив, як ОСОБА_4 бив ОСОБА_8 кулаками по голові. Далі, коли на стоянці гукнули невідомі чоловіки, обвинувачені побігли в сторону магазину «Кишеня». Телефон забрали марки «LG 70».

Також потерпілий ОСОБА_9 показав, що ніяких пояснень з боку обвинувачених, перед тим, як вони почали його бити, не було. Коли він лежав на землі, ОСОБА_17 стояв перед ним та бив по тулубу, а ОСОБА_18 стояв позаду та бив ногами і руками по голові. Він лежав і намагався закрити лице руками. ОСОБА_8 теж лежав на землі, на відстані 2-х метрів і йому удари наносив тільки ОСОБА_4 . ОСОБА_17 знайшов телефон у кишені його джинсів, а ОСОБА_18 в цей час бив його по голові та тримав за руки, щоб він не заважав шукати телефон. ОСОБА_17 та ОСОБА_4 відшкодували йому кошти на суму 2 800 гривень і у зв`язку з цим він підтримує цивільний позов на суму 1 525 гривень. ОСОБА_4 його не бив і телефон не забирав, тому претензій до нього будь-якого характеру не має.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що 18.01.2015р., близько 16 години 30 хвилин, зустрів свого друга ОСОБА_9 поблизу стадіону і вони пішли в сторону магазину «Новус». Через хвилину до них підійшли троє обвинувачених. Він побачив, що на ОСОБА_9 йшов ОСОБА_17 . Потім ОСОБА_17 наніс удар ОСОБА_9 і він розгубився. В цей час ОСОБА_4 ударив його по обличчю і штовхнув, від чого він впав на землю. Далі він відчув, що ОСОБА_4 намагається вхопити його руку на якій був годинник. Одночасно він наносив удари ногами і руками. Також він бачив, як ОСОБА_17 тягнеться до карманів ОСОБА_9 . Він чув, як хтось із посторонніх людей гукнув і обвинувачені втекли.

Також ОСОБА_8 показав, що коли упав, то кількість ударів, які йому наніс ОСОБА_4 , вже не міг порахувати. Він бачив, як ОСОБА_17 та ОСОБА_18 нахилились над ОСОБА_9 і «лазили» по його карманам. Обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , по відношенню до нього ніяких дій фізичного та психічного насильства, не вчиняли. Обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував йому шкоду у розмірі 13 000 гривень і він по відношенню до нього претензій матеріального характеру не має. Матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі. Він підтримує позовні вимоги відносно ОСОБА_17 у відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень.

Крім цього ОСОБА_8 показав, що під час досудового розслідування він надавав слідчому свою медичну картку стаціонарного хворого, медичну картку амбулаторного хворого, виписку з медичної карти №91, 1 КТ знімок із заключенням, СД диск для того, щоб провести експертизу.

Крім показань потерпілих вина ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України об`єктивно підтверджується наступним:

-протоколом огляду місця події від 18.01.2015р., згідно якого було встановлено місце скоєння кримінального правопорушення (Т.1 а.п. 228-230);

-довідкою ПТЗТ «Скарбниця», згідно якої мобільний телефон «LG», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належав потерпілому ОСОБА_9 , 18.01.2015р. закладався ОСОБА_18 до їх ломбардного відділення (Т.1 а.п.231);

-ксерокопіями документів придбання потерпілим ОСОБА_9 мобільного телефону «LG», ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які потерпілий надав слідчому у порядку ст.56 КПК України (Т.1 а.п.232-234);
-висновком експерта №151 від 20.01.2015р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 виявлено: синці в лівій підочній та лівій скронево-вилицевій ділянках, на лівій вушній раковині, в лівій завушній ділянці, садно в нижньощелепній ділянці зліва. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 18.01.2015р. та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я). (Т.1 а.п.235-236);

-висновком експерта №595/Е від 30.03.2015р., згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 виявлено: синці на повіках правого ока, нижньої губи ліворуч; осадження передньої поверхні лівого колінного суглобу; садна кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони тупим предметом (предметами) і могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 18.01.2015р. (Т.1 а.п.238-242);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.02.2015р., згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_17 , як одного із осіб, які 18.01.2015р. пограбували його на пр.Палладіна, 13 в м.Києві (Т.1 а.п.243-246);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.02.2015р., згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_18 , як одного із осіб, які 18.01.2015р. пограбували його на пр.Палладіна, 13 в м.Києві (Т.1 а.п.247-250);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.02.2015р., згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_4 , як одного із осіб, які 18.01.2015р. пограбували його на пр.Палладіна, 13 в м.Києві (Т.2 а.п.1-4);

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом висновок експерта №595/Е від 30.03.2015р., оскільки медична документація на підставі якої проводилась вищевказана експертиза, була отримана слідчим з невідомих джерел, то дане клопотання задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Так, під час судового розгляду та допиту потерпілого ОСОБА_8 було встановлено, що медичну документацію, а саме: медичну картку стаціонарного хворого, медичну картку амбулаторного хворого, виписку з медичної карти №91, 1 КТ знімок із заключенням, СД диск для того, щоб провести експертизу він надав слідчому.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винуватість обвинуваченого в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст.337 КПК України, доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України правильно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який на момент скоєння злочину був не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працює, не одружений, характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у скоєному та відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, покарання за цим вироком та вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 24.03.2016р., згідно якого ОСОБА_4 засуджено за ст.ст.186 ч.2, 187 ч.2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, виконувати окремо.

Цивільний позов ОСОБА_8 , щодо відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 , залишити без задоволення у зв`язку з відшкодуванням йому шкоди останнім у повному обсязі та відмовою потерпілого від позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , щодо відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1