Справа № 405/5383/16-к
1-кп/405/206/16
УХВАЛА
03 листопада 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровоград в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому кримінальне провадження, внесене 18.04.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005002, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, який одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 23.02.2010 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Звільнений 16.04.2014 року на підставі ухвали Казанковського районного суду Миколаївської області від 06.06.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 4 місяці 17 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий, останній раз: 05.05.2011 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 15,ч. 1 ст. 308 КК України до позбавленням волі на строк 5 років, 15.10.2013 року звільнений з Казанковської ВК № 93 Миколаївської області,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,
встановив:
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд виніс на розгляд питання про доцільність продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурором висловив точку зору про доцільність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 на 60 днів. Прокурор послався на те, що обвинувачений, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, будучи звільненим від відбування попереднього покарання умовно-достроково, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих кримінальних правопорушень, офіційного та постійного джерела доходу не має, тому є ризики вчинення нових кримінальних правопорушень та переховування від суд, яким можливо запобігти тільки шляхом запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. Наявність на утриманні дружини та малолітньої дитини на думку прокурора не зменшує вище вказані ризики.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 , висловились проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та послались на доцільність зміни обраного запобіжного заходу на інший. Обвинувачений додав, що не збирається переховуватись від суду, хоче влаштуватись на роботу та вирішити питання щодо надання опіки над малолітньою дитиною бабусі.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали думку захисника ОСОБА_7 .
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Слід зазначити, що під час розгляду питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував, що вчинив крадіжку майна по чотирьом інкримінованих епізодах.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Серйозність висунутого проти ОСОБА_3 обвинувачення свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також беручи до уваги дані про його особу, обставини кримінального провадження, є підставами для твердження, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Як вже встановлювалось в судовому засіданні дитину обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перевели з лікарні під належний нагляд до дитячого закладу будинок немовляти м. Кропивницький. В м. Кропивницький ОСОБА_3 не має роботи, а отже у нього відсутнє постійне джерело доходу та кошти на лікування дружини, а також на своє існування, та утримання дитини. Обвинувачений ОСОБА_3 має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні злочину повторно, вчинив умисний злочин проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, тому суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому суд ураховує, що у разі наявності ризиків, практика ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
Суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_3 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.
Наявні ризики свідчать, що їх запобігання на даний час неможливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанні, встановлені ризики не будуть забезпечені та інші альтернативні запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Наведені доводи захисту про те, що обвинувачений вчинив злочини у зв`язку з тяжким сімейним становищем, не має наміру ухилятися від суду, має на утриманні дружину та малолітню дитину не є обставинами, що спростовують наявні ризики на даний час.
Таким чином, обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 331, 369 КПК України, суд,
постановив:
Строк запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01.01.2017 року включно.
Копію даної ухвали направити до Кіровоградської установи виконання покарань № 14 УДПтС в Кіровоградській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1