ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ;

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/521/547/16 щодо:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, не працююцого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз 8.05.2014 року Комінтерновським районним судом Одеської області за ст. 15 ч.2, 185 ч.2, з застосуванням ст. 70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 -185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

24 березня 2016 року, тобто у наступний день після звільнення з місць позбавлення волі, о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, увійшов до супермаркету «Таврія-В», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Бабаджаняна, 23, та обрав об`єктом злочинного посягання майно, що належить ТОВ «Таврія-В», а саме:

- сир «Кілія Сулугуні», вартістю 176 грн. 80 копійок;

- сир «Баштанка Моцарела 50%», вартістю 58 грн. 00 копійок;

- сир «Баштанка Сулугуні 45%», вартістю 365 грн. 26 копійок, загальною вартістю 600 гривень 06 копійок.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись, що його дії залишиться непомітними для працівників супермаркету та їх відвідувачів, ОСОБА_9 взяв з поличок вказаний товар та склав його у поліетиленовий пакет, який знаходився у кошику, призначеному для здійснення покупок у супермаркеті.

В подальшому, ОСОБА_9 , разом із обраним товаром, пройшов повз касову зону, не розрахувавшись за нього, та направився до виходу із супермаркету, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони супермаркету, в результаті чого попереджено завдання матеріальних збитків ТОВ «Таврія-В» на суму 600 гривень 06 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст. 15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Оскільки ОСОБА_9 з прямим умислом скоїв діяння, яке безпосередньо було направлено на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), яке не було доведене до кінця з причин, що не залежали від його волі, повторно, суд кваліфікує діяння обвинуваченого як злочин, передбачений ст.ст. 15 ч.2 -185 ч.2 КК України.

При призначенні ОСОБА_9 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих оставин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_9 раніше неодноразово був засуджений за злочини проти власності. Скоєння ним чергового злочину у період непогашеної судимості, свідчить про стійкість тенденції до скоєння ним злочинів та небажання становитися на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_9 злочину, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2 - ст. 185 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченого, а саме: з 24.03.2016 року, з врахуванням вимог ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрану щодо ОСОБА_10 залишити без змін до спливу строку відбуття покарання, тобто до 24.09.2016 року.

Речові докази вважати повернитими їх власнику.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_11