Провадження № 1-КП-200-375-16
Справа 200/8084/16-к
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ
07 липня 2016 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого у цивільному шлюбі, який має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004086 від 25.10.2015)-

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї свого житлового будинку АДРЕСА_2 , почав провокувати сварку з раніше знайомим ОСОБА_5 . В цей час, ОСОБА_5 , не реагуючи на дії ОСОБА_6 , з метою уникнення конфліктної ситуації, пішов у напрямку перехрестя вул.Монтажна та вул.Перемоги в м.Дніпропетровську. ОСОБА_6 наздогнав останнього біля будинку АДРЕСА_2 та діючи умисно на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер своїх умисних дій, розпочав з ним бійку, в ході якої схопив зубами ліве вухо потерпілого ОСОБА_5 і різко потягнув на себе, відкусивши його, заподіявши останньому тим самим тілесні ушкодження у вигляді часткової ампутації верхнього полюсу лівої вушної раковини, що є наслідком загоєння вкушеної рани лівої вушної раковини, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Після загоєння вкушеної рани лівої вушної раковини з частковою ампутацією верхнього полюсу її у ОСОБА_5 , дана ампутація виражена помітно сама по собі (з плином часу або під впливом не хірургічних методів лікування) не зникне і суттєво не змінить своїх властивостей, тобто, без хірургічного втручання є невиправним ушкодженням, що непоправно знівечило обличчя потерпілого ОСОБА_6 та є тяжким тілесним ушкодженням.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, як таких що спричинили непоправне знівечення обличчя потерпілого ОСОБА_5 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими судом у судовому засіданні:

Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину визнав повністю та пояснив, що 24.10.2015, приблизно о 18 год., на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , він зустрів ОСОБА_5 , який орендував у нього житло. Він почав з ним сваритися із-за того, що ОСОБА_9 розвішував свою білизну на його мотузці. ОСОБА_5 ніяк не зреагував на його зауваження та пішов з двору. Він наздогнав його та перший вдарив в обличчя. Між ним та потерпілим розпочалася бійка, під час якої вони впали на землю. Борючись на землі з потерпілим, він схопив потерпілого зубами за ліве вухо та піднімаючись з землі відкусив кусочок. Після цього, ОСОБА_5 кудись уїхав на маршрутному таксі, а він пішов до дому. В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не наказувати, в даний час ним відшкодована шкода потерпілому у сумі 932 грн.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 24.10.2015, приблизно о 18 год., він знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де він орендував житло у обвинуваченого. На подвір`ї він зустрів ОСОБА_6 , який почав до нього чіплятися та провокувати конфлікт. Він, бажаючи уникнути конфлікту, вийшов з двору, але ОСОБА_6 біля будинку 24 наздогнав його і вдарив кулаком в обличчя. У відповідь, він також вдарив ОСОБА_6 і між ними розпочалася бійка, під час якої вони впали на землю. Коли вони боролись на землі, обвинувачений схопив його зубами за ліве вухо та відкусив кусочок. У нього пішла кров, він сів в маршрутне таксі та звернувся до поліції, яка викликала йому швидку допомогу. Дефект вушної раковини, який видно візуально, знівечило його обличчя, від чого він відчуває постійний дискомфорт. Дійсно обвинувачений частково відшкодував завдану шкоду, просить не позбавляти обвинуваченого волі.
А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:

?висновком експерта № 5628-е від 15.12.2015, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: часткової ампутації верхнього полюсу лівої вушної раковини, що є наслідком загоєння вкушеної рани лівої вушної раковини. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у нього тілесного ушкодження, ступінь ознак загоєння можливо вказати, що воно отримано незадовго до звернення за медичною допомогою в 8 МКЛ, тобто в термін на який вказує потерпілий, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). На підставі п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступнею тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, виявлене у потерпілого тілесне ушкодження спричинено від механічної дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли в область лівої вушної раковини, якими могли бути і зуби людини або інші предмети з аналогічними властивостями (а.с.33-34);
?висновком експерта № 1540-е від 19.04.2016, відповідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: часткової ампутації верхнього полюсу лівої вушної раковини, що є наслідком загоєння вкушеної рани лівої вушної раковини. Локалізація та характер виявленого тілесного ушкодження, не суперечать механізму його спричинення на який вказує ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту. Після загоєння вкушеної рани лівої вушної раковини з частковою ампутацією верхнього полюсу її у ОСОБА_5 , дана ампутація виражена помітна і сама по собі (з плином часу або під впливом не хірургічних методів лікування) не зникне і суттєво не змінить своїх властивостей, тобто без хірургічного втручання не є невиправною. На підставі п.2.1.8 «Правил судово-медичного визначення ступнею тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. тілесні ушкодження повинні бути віднесені до категорії тяжких тілесних ушкоджень, з ознакою невиправне знівечення обличчя (а.с.37-38);
?протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2016 та фото таблицею до нього, відповідно якого потерпілий ОСОБА_5 , показав та розказав, механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 (а.с.39-43);

?протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2016 та фото таблицею до нього, відповідно якого обвинувачений ОСОБА_6 показав та розказав, як у нього з потерпілим ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого він спричинив потерпілому тілесне ушкодження (а.с.63-66).

Суд вважає вину ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, як таких що спричинили непоправне знівечення обличчя потерпілого ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відповідно до ст.349 КПК України, інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення не досліджені в судовому засіданні, у зв`язку з визнанням їх дослідження недоцільним, оскільки ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин та фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 віднесене до категорії тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування шкоди потерпілому. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі у межах визначених санкцією частини 1 статті 121 Кримінального кодексу України. Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, в скоєному щиро розкаюється, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та також враховуючи думку потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.3 ч.1 ст.76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком чинності.

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська