печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення, дії та бездіяльність прокурора під час досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на рішення, дії та бездіяльність прокурора під час досудового розслідування, і просить зобов`язати Генеральну прокуратуру України надати ОСОБА_4 другий примірник протоколу обшуку від 11 травня 2016 р. разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності); зобов`язати Генеральну прокуратуру України повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене в неї 11 травня 2016 року майно, яке зазначене в протоколі обшуку від 11 травня 2016 р.

Вказана скарга підтримана адвокатом ОСОБА_3 та заявником ОСОБА_4 під час її розгляду, та обґрунтована наступним. 11 травня 2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук приміщення ОСОБА_4 , де вона на даний час проживає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.04.2016 р., Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002536 від 18.11.2015 за фактом шахрайства стосовно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час проведення обшуку вищезазначеного приміщення, працівниками правоохоронних органів були вилучені речі та документи, які представляють значну цінність, а саме вилучення речей та документів відбувалось із значним порушенням законодавства. Так, 11 травня 2016 р. під час проведення обшуку ОСОБА_4 заявила клопотання про надання їй копії протоколу обшуку від 11 травня 2016 р., який проводився і під час якого були вилучені речі та документи. Вказане клопотання було заявлено з метою отримання переліку вилучених працівниками правоохоронних органів речей та документів.

Проте, копія протоколу обшуку від 11.05.2016 р., який був проведений в її будинку, ОСОБА_6 вручена не була. Вказане свідчить, що 11.05.2016 року прокурором Генеральної прокуратури України під час проведення слідчої дії (обшуку) було грубо порушено вимоги ст. 236 КПК України.

В зв`язку з ненаданням (не врученням) ОСОБА_4 другого примірника протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності), 13 травня 2016 р. було направлено письмове клопотання до Генеральної прокуратури України (прокурору ОСОБА_7 ) з вимогою усунули допущене порушення та надати їй другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності).

Як вбачається з роздруківки з сайту Укрпошти, про пересилання поштових відправлень, Генеральна прокуратура України отримала клопотання ОСОБА_4 - 16 травня 2016 року.

Проте, станом на 19 травня 2016 року, зазначене порушення Генеральною прокуратурою не усунуте, ОСОБА_4 не вручено другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності).

Таким чином, рішення, дії та бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, є незаконними, та такими, що не відповідають положенням Кримінально-процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 236 КК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Отже, у ч. 9 ст. 236 КПК України, чітко зазначено, що другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Таким чином, з вищевикладених положень КПК України вбачається, що дії та бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури, які виразились в не врученні ОСОБА_4 другого примірника протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності), є незаконними.

Також, 13.05.2016 р. ОСОБА_4 було направлено до Генеральної прокуратури України (прокурору ОСОБА_7 ) клопотання про повернення вилучених під час обшуку в її будинку 11.05.2016 р. печаток підприємств ТОВ «ФК «Фондовий агент» та ТОВ «НВФ «Геліофарм», а також клопотання про повернення їй дублікату, що має силу оригіналу, виданого на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який також був вилучений під час обшуку 11.05.2016 р.

Як вбачається з роздруківки з сайту Укрпошти, про пересилання поштових відправлень, Генеральна прокуратура України отримала клопотання ОСОБА_4 - 16 травня 2016 року.

Проте, станом на 19 травня 2016 року, ОСОБА_4 жодної відповіді щодо результатів розгляду поданих клопотань з Генеральної прокуратури України не отримала.

Разом з тим, станом на 19 травня 2016 року, ОСОБА_4 належним чином не була повідомлена про те, що на майно, яке було вилучене в неї 11 травня 2016 року під час проведення обшуку, та яке зазначене в протоколі обшуку від 11 травня 2016 року, другий примірник якого їй не вручено, накладено арешт.

Так, станом на 19 травня 2016 року, ОСОБА_4 , як особі, у якої було тимчасово вилучено майно під час проведення обшуку, не повідомлено про те, що на тимчасово вилучене майно було накладено арешт, не вручено копію відповідної постанови суду про арешт майна, а отже вважаю, що на даний час грубо порушуються законні права ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч. З ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його вилучено.

Відповідно до ч. З ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, станом на 19 травня 2016 р., ОСОБА_4

- не повернуто майно, яке було вилучене 11 травня 2016 року під час проведення обшуку;

- належним чином не повідомлено, що на вищезазначене майно накладено арешт в порядку, передбаченому чинним КПК України.

- відсутні відомості про звернення слідчого, прокурора з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Вказане свідчить про те що рішення, дії та бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, є незаконними, та такими, що не відповідають положенням Кримінально-продесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Прокурор ОСОБА_7 під час судового розгляду заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на те, що 31 травня 2016 року заявник ОСОБА_4 отримала копію протоколу обшуку від 11 травня 2016 року. Другий примірник протоколу обшуку на місці складено не було, що позбавляє можливості орган досудового розслідування вручити його особі, у якої проводився обшук. Заперечував проти привернення вилученого майна, вказуючи на те, що на його відшукання та вилучення було надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Вислухавши заявника, адвоката та прокурора, дослідивши додані до скарги та надані під час її розгляду матеріали, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно ч5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Із наданих та досліджених під час розгляду матеріалів встановлено, що вилучені речі та документи, крім ксерокопії сторінок паспорту на ім`я ОСОБА_4 та ксерокопії довідки про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_4 , мають характер тимчасово вилученого майна. При цьому як встановлено в ході розгляду скарги із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна орган досудового розслідування до слідчого судді не звертався.

В такому випадку слід зважити на те, що у слідства відсутні достатні підстави для утримання вищевказаного майна та його використання.

За викладених обставин скарга підлягає задоволенню в частині повернення тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,16,135, 167-170, 236,303-307,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
зобов`язати прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002536 від 18.11.2015р. ОСОБА_7 негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучене у неї 11 травня 2016 року майно, яке зазначено в протоколі обшуку від 11 травня 2016 року, за виключенням ксерокопії сторінок паспорту на ім`я ОСОБА_4 та ксерокопії довідки про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1