Справа № 640/6970/16-к
н/п 1-кс/640/3744/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
28.04.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке вилучено 27.04.2016 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований та проживає, а саме: мобільного телефону Iphone 6, IMEI НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; розписки від імені ОСОБА_8 від 02.03.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про взяття в борг грошових коштів на 1 аркуші паперу А-4; грошових коштів в сумі сто Євро, 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, 165 190 (сто шістдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) доларів США; автомобіля LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 білого кольору.
Слідчий на обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, навесні 2015 року, вступив у злочинну змову із ОСОБА_9 , з метою скоєння системного вимагання грошових коштів, під загрозою фізичного насильства або пошкодження та знищення майна, з приватних підприємців та осіб, працюючих за наймом без належно оформлених документів, які здійснюють господарську діяльність на території Харківської області, яка полягає у здійснені пасажирських автоперевезень осіб з парковки супермаркету «Клас» розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 295, де знаходиться «стихійна» зупинка автотранспорту. Після чого ОСОБА_6 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 дійшли згоди, що досягнення їх злочинної мети можливо лише за допомогою залучення осіб, у тому числі з раніше засуджених, маючих досвід і навички здійснення корисливих злочинів, які шляхом психологічного впливу у вигляді погроз та, при отриманні категоричної відмови, шляхом подавлення фізичного опору, повинні були збирати грошові кошти із перевізників у розмірі 100 грн. з автотранспортного засобу, що має не більше десяти посадочних місць, та 200 грн. з транспортних засобів, які мають більше 10 посадочних місць. В подальшому у цей же проміжок часу звернулись до раніше судимих ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та запропонували їм разом з ними шляхом систематичних вимагань поєднаних з погрозою застосування фізичної сили або погрозами пошкодження чи знищення майна, а саме автотранспортних засобів, заволодівати грошовими коштами перевізників. На вказану пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 погодились та висловили свою згоду прийняти участь у скоєнні вимагання за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а грошові кошти виручені від їх злочинних дії звернути на свою користь, розподіливши їх між собою в попередньо визначених частинах, розмір яких в ході слідства не встановлено.
Так, приблизно з початку квітня 2015 року по теперішній час вказані особи психологічно впливали на водіїв транспортних засобів, які сприймали погрозу, як реальну та дізнавшись від інших перевізників, що пошкодження транспортних засобів має місце бути, побоюючись за збереження свого майна передавали вказаним особам грошові кошти.
20.04.2016 отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова щодо надання дозволу на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 20.04.2016 отримано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова щодо надання дозволу на проведення обшуку автомобілю LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
27.04.2016 проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та обшук автомобілю LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 білого кольору, під час яких виявлені та вилучені наступні предмети та документи: мобільний телефон Iphone 6, IMEI НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; розписку від імені ОСОБА_8 від 02.03.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про взяття в борг грошових коштів на 1 аркуші паперу А-4; грошові кошти в сумі сто Євро, 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, 165 190 (сто шістдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) доларів США; автомобіль LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору.
Сторона обвинувачення вказує, що вилучені документи є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, їх необхідно використати під час проведення документальних перевірок, проведення судово-почеркознавчих та судових документо-технічних експертиз, для яких відповідно до методики проведення судових експертиз необхідно надати оригінали вказаних документів, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні. Вилучений мобільний телефон Iphone 6, IMEI НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора мобільного оператора «МТС» НОМЕР_2 містить в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він є доказом кримінального правопорушення.
Вилучені під час обшуку предмети та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Сторона обвинувачення зазначає, що вилучені під час обшуку грошові кошти у сумі сто Євро, 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, 165 190 (сто шістдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) доларів США, автомобіль LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору є майном підозрюваного та за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному проваджені підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, та можливої конфіскації майна за умови, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, крім того могли бути отримані злочинним шляхом від потерпілих.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, переліченого в клопотанні.
В судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи, що вилучене майно не має доказового значення у даному кримінальному провадженні.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна, підтримав думку захисника.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «Lexus LX 570» державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчого судді зазначено відшукання і вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, а саме: грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, мобільних телефонів, які використовувалися під час вчинення злочинів, для ведення телефонних переговорів та переписки, чернеток, що містять інформацію щодо грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також інших предметів й засобів комунікації, що мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду.
27.04.2016 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобілі LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 білого кольору, проведені обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 27.04.2016, в автомобілі зазначених в ухвалі предметів і цінностей не виявлено, в квартирі вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого (а.с. 7, 9, 12-16).
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України ( а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, 2 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, грошові кошти, вилучені під час проведення обшуків, за винятком автомобілюLEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 білого кольору, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучені відповідно до протоколу обшуку квартири від 27.04.2016 розписка, мобільний телефон, грошові кошти підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині підлягає задоволенню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора в цій частині, доведено значення вилучених предметів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документі, а тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання сторони обвинувачення в частині накладення арешту на автомобіль LEXUS LX 570, державний номерний знак НОМЕР_3 білого кольору,, виходячи з наступного.
Як вказано вище, вказаний транспортний засіб 27.04.2016 було обшукано на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016, в ході якого зазначених в ухвалі предметів і цінностей не виявлено (а.с. 7).
Крім того, в подальшому, 28.04.2016, старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_12 проведено огляд вказаного автомобілю, під час проведення огляду проводилась фотозйомка фотоапаратом, нічого вилучено не було (а.с. 9).
27.04.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, вимога передачі чужого майна, права на майно та вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою пошкодження майна потерпілого або майна, що перебувало в його віданні (вимагання), вчинене за попередньої змовою групою осіб, а також, придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно повідомленої ОСОБА_6 підозри, на початку квітня 2015 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно із корисливих спонукань и за попередньою змовою, на автомобілі « Рено Меган», державний реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , та на автомобілі ВАЗ-2114, державний реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_11 та під керуванням останнього, з метою реалізації злочинну плану, розробленого разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 щодо заволодіння грошовими коштами приватних підприємців, в ранковий час прибули на паркову супермаркету «Клас», розташовану за адресою: м. Харків, пр.Московський, 295.
Даних, що вказаний в клопотанні автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_6 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлену підозру ОСОБА_6 або іншим особам в межах даного кримінального провадження, та, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом - знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слідчому судді не надано, а тому правові підстави до арешту цього автомобілю з метою забезпечення збереження речових доказів відсутні.
Вцій частині слідчим, прокурором не доведено що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотанні слідчого, прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цьому автомобілі. На теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що транспортний засіб підшуканий, виготовлений, пристосований чи використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, чи набутий в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання в частині арешту автомобілю задоволенню не підлягає.
Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні. Однак, так само відсутні правові підстави до арешту цього транспортного засобу з метою забезпечення цивільного позову, оскільки слідчому судді не надано даних про наявність такого позову у даному кримінальному провадженні станом на час розгляду цього клопотання.
Крім того, санкція ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, за якими ОСОБА_6 повідомлено підозру, не передбачають додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке вилучено 27.04.2016 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований та проживає, а саме: мобільний телефон Iphone 6, IMEI НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; розписку від імені ОСОБА_8 від 02.03.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про взяття в борг грошових коштів на 1 аркуші паперу А-4; грошові кошти в сумі сто Євро, 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, 165 190 (сто шістдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) доларів США до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
В іншій частині в задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1