Провадження № 1-кс/201/8526/2016
УХВАЛА
Іменем України
17 жовтня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретної ОСОБА_2 , за участю представників заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу Громадської організації «Незалежна правозахисна громадська організація «Право на захист» про визнання протиправними дій слідчого прокуратури Дніпропетровській області щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України, зобов`язання слідчого прокуратури Дніпропетровській області невідкладно внести до ЄРДР відомості, вказані в заяві про вчинення злочину суддею Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 , яка зловживаючи владою, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки голови даного суду, здійснила службове підроблення і видала судове рішення, як таке, що набрало законної сили по справі № 183/2763/16, коли це рішення за процесуальним законом не набрало законної чинності, розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Громадська організація «Незалежна правозахисна громадська організація «Право на захист» звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою про визнання протиправними дій слідчого прокуратури Дніпропетровській області щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України, зобов`язання слідчого прокуратури Дніпропетровській області невідкладно внести до ЄРДР відомості, вказані в заяві про вчинення злочину суддею Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 , яка зловживаючи владою, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки голови даного суду, здійснила службове підроблення і видала судове рішення, як таке, що набрало законної сили по справі № 183/2763/16, коли це рішення за процесуальним законом не набрало законної чинності, розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.
В обґрунтування скарги вказано, що 26.09.2016 заступником керівника НПГО «Право на захист» подано до прокуратури Дніпропетровської області заяву про злочин, вчинений суддею Новомосковського міськрайонного суду дніпропетровській області ОСОБА_6 , а саме, вчинення службового підроблення, зловживання службовим становищем при викопні службових обов`язків, що є кримінальним правопорушенням за ознаками ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України. Заява прийнята в приміщенні прокуратури та зареєстрована за № 48180 вх-16 від 03.10.2016. Проте до сих пір відомості про внесення її до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України відсутні. Телефоном заявник дізнався, що заява розписана на керівника відділу прокуратури ОСОБА_7 , але протягом 24-х годин відомості не внесені, що є порушенням ст. 214 КПК України, згідно із ч. 4 якої слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Заявник впевнений, що заява розглянута як звернення громадян в порядку ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», а не в порядку ст. 214 КПК України.
Зазначає, що відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 214 КПК України провадження повинно було бути порушено не за фактом підроблення ухвали від 05.07.2016 по справі №183/2763/16 службовою особою, тобто в.о. голови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровській області, а щодо конкретної особи - судді ОСОБА_6 , оскільки в заяві вказано на наявність саме у її діях ознак складу злочину. Враховуючи викладене, просить скаргу задовольнити.
Представники заявника в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити, додатково відзначивши, що заява про вчинення кримінального правопорушення, вчиненого суддею Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 , підлягає безумовному внесенню до ЄРДР. Прокурор на повинен на стадії прийняття заяви визначати, чи є в діях судді ознаки злочину, чи вони відсутні, а зобов`язаний внести заяву до ЄРДР, розпочати розслідування, і лише, дійшовши висновку про відсутність складу злочину, закрити провадження у справі.
Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, вважав її безпідставною. Відзначив, що заявнику була надана відповідь про відмову у внесенні до ЄРДР, так як заява не містить відомостей про злочин. До того ж заявник вже звертався із аналогічною скаргою до слідчого судді ОСОБА_8 і в її задоволенні було відмовлено. Тому просив відмовити у задоволенні скарги.
Вислухавши в судовому засіданні представників заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, встановлено наступне.
В матеріалах справи міститься заява НПГО «Право на захист» з вх. датою від 03.10.2016 до прокуратури Дніпропетровської області, в якій вказано, що 20.09.2016 під час розгляду адміністративної справи № 183/1969/16 суддею Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_9 , в.о. начальника юридичного відділу Новомосковської міської ради ОСОБА_10 було надано для приєднання до матеріалів справи копію судового рішення від 05.07.2016 по іншій справі №183/2763/16 із зазначенням про набрання ним чинності. Суддя ОСОБА_9 відмовив у приєднанні до матеріалів справи даного рішення, але в судовому процесі встановлено, що дане судове рішення по справі №183/2763/16 не може набрати законної сили у зв`язку з тим, що його взагалі сторона по цій справі не отримувала. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 44 та 46) постанова отримувалась тільки представником ГО «За чисте місто» ОСОБА_11 , а в.о. начальника юридичного відділу Новомосковської міської ради ОСОБА_10 її не отримував, але надав для приєднання до матеріалів справи.
При ознайомленні з матеріалами справи №183/2763/16 встановлено, що докази направлення і отримання сторонами постанови відсутні, про що відзначено на заяві про ознайомлення з матеріалами справи. Постанова за підписом судді ОСОБА_12 (а.с.40-43) із супровідним листом стороні по справі не надсилалась і не отримувалась. У постанові, яку надавав ОСОБА_10 відсутній підпис головуючого судді ОСОБА_12 , а є підпис в.о. голови Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 та секретаря суду ОСОБА_13 , затверджена печаткою цього суду. Відтак, заявник вважає, що в діях судді ОСОБА_6 є ознаки злочину. Постанова ніяким чином не могла набрати законної сили, так як не отримання стороною по справі, яка обов`язково б її оскаржила. А у зв`язку неотримання цієї постанови процесуальний строк не розпочався. Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
05.07.2016 головуючим по справі №183/2763/16 суддею ОСОБА_12 проголошено вступну та резолютивну частину цієї постанови (статті 160-163 КАС України) (а.с.39, дод.4). Повний текст постанови не надсилався. Згідно ст. 186 КАС України перебіг процесуального строку починається тільки з дня отримання стороною по справі цього судового рішення, з урахуванням статті 103 КАС України. Але, постанова не отримувалась, не була оскаржена, але набула чинності 18.07.2016 за підписом в.о. голови Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 . Заявник вважає, що використовуючи адміністративну посаду в.о. обов`язки, суддя проігнорувала процесуальний закон і своїм підписом надала юридичному документу юридичної сили, що є злочином, передбаченим статтею 366 КК України, є службовим підробленням. Вважає, що суддя свідомо порушила норми Конституції України, основоположні принципи судочинства, створила реальну загрозу верховенству права та авторитету правосуддя, підписавши судове рішення, яке досі не набрало чинності, надрукувавши інше судове рішення, власноручно підписавши і поставивши печатку, що є злочинами, передбаченими ст.ст. 364, 366 КК України.
Працюючи суддею, виконуючи обов`язки голови суду ОСОБА_6 повинна знати, що судові акти згідно cт. 6 Конституції України є офіційними документами органу судової влади, повинні бути оформленні у відповідності до процесуального законодавства. Суддя, а тим більш в.о. обов`язки голови суду, повинен у своєї професійної діяльності бездоганно дотримуватися норм Конституції та законів України та не допускати дій, що порочать званню судді і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності.
З матеріалів справи (а.с.47) вбачається, що своїм підписом «до виконання» ОСОБА_6 , наклала резолюцію (дод.6) і на видачу виконавчих листів від 01.09.2016, чим продовжила здійснювати довготривалий злочин
Прокуратура має можливість дослідити хронологію цього підроблення і виявити усіх учасників злочину.
Вказує, що положення cт. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 cт. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР, що є обов`язком слідчого, прокурора. Відтак, заявник просив порушити кримінальне провадження відносно судді Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 , прийняти та зареєструвати заяву, розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства, визнати його потерпілим, як громадянина України, повідомити про початок кримінального провадження, витребувати з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали адміністративної справи № 183/2763/16.
Як вбачається з матеріалів скарги, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від 03.10.2016 відмовлено в задоволенні скарги заступника керівника НПГО «Право на захист» ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою від 26.09.2016 аналогічного змісту.
Вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, заявник звернувся до прокуратури Дніпропетровської області щодо внесення відомостей в ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення суддею ОСОБА_8 при винесенні даної ухвали.
Водночас, цього ж дня - 03.10.2016 НПГО «Право на захист» повторно звернулося до Прокуратури Дніпропетровської області із заявою, що є предметом розгляду у даній справі.
Листом начальника відділу Прокуратури Дніпропетровської області від 05.10.2016 № 15-7063-16 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР відомостей про скоєння кримінального правопорушення суддею ОСОБА_8 , так як зміст звернення зводиться до фактичної незгоди з судовим рішенням та не містить об`єктивних та достатніх даних про вчинення суддею кримінальних правопорушень. Зазначені в заяві дії судді мають бути оскаржені до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Частиною ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стосовно доводів представників заявника про вчинений злочин суддею, зазначаю, що процесуальні дії судді при відправленні ним правосуддя не можуть свідчити про вчинення злочину. Можливі наявні порушення суддею норм матеріального чи процесуального права при розгляді справ за участю заявника не є самі по собі злочином та можуть бути підставою для перегляду судових рішень судам вищих інстанцій. Ця позиція закріплена у ст. 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суддів у будь-який спосіб.
Дане також випливає з аналізу положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.
Відповідно до ст. 6 вищезазначеного закону, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, з приводу розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Отже, процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.

Із заяви представників НПГО «Право на захист» вбачається, що останні вважають, що суддя підлягає кримінальній відповідальності за невірне розуміння норм процесуального закону, що призвело до перевищення службових повноважень, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначаю, що виокремлюються види юридичної відповідальності суддів, застосування яких відбувається з огляду на особливий статус судді - дисциплінарну, адміністративну, кримінальну, конституційну та інші види відповідальності судді, пов`язані зі здійсненням правосуддя.

В свою чергу, дисциплінарна відповідальність завжди пов`язана із невиконанням або неналежним виконанням трудових обов`язків, тобто порушенням трудової дисципліни.

Дисциплінарна відповідальність суддів як вид юридичної відповідальності полягає в накладенні на порушника суддівської дисципліни несприятливих позбавлень морального, матеріального та організаційного характеру і є одним із засобів забезпечення відповідності діяльності і поведінки суддів професійним стандартам (суддівської дисципліни).

Підставою дисциплінарної відповідальності для судді є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто винного, протиправного порушення службових обов`язків. Дисциплінарна відповідальність суддів є одним із засобів забезпечення виконання їх професійних (службових) обов`язків, а відтак суддівської дисципліни.

Статтею 92 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» чітко визначено (конкретизовано) коло підстав, за наявності яких суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, за: 1) умисне або внаслідок недбалості: а) незаконна відмова в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо) або інше істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило учасниками судового процесу реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків або призвело до порушення правил підсудності чи підвідомчості; б) незазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору; в) порушення засад гласності і відкритості судового процесу; г) порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; ґ) незабезпечення обвинуваченому права на захист, перешкоджання реалізації прав інших учасників судового процесу; д) порушення правил щодо відводу (самовідводу); 4) умисне або у зв`язку з очевидною недбалістю допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав людини і основоположних свобод.

Законом встановлений певний індемнітет стосовно суддів на притягнення до дисциплінарної відповідальності скасування або зміна судового рішення не тягне за собою дисциплінарної відповідальності судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли порушення допущено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків (ч. 2 ст. 92 Закону).

Згідно зі ст. 94 Закону д исциплінарне провадження щодо судді здійснюють Вища кваліфікаційна комісія суддів України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів, а також Вища рада юстиції - щодо суддів вищих спеціалізованих судів та суддів Верховного Суду України.

Водночас, оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР є гарантією відновлення права на початок досудового розслідування. У цьому випадку суддя слідчий здійснює захист права заявника, якому відмовлено у прийняття та реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.
Слід відокремлювати заяви на ті, що містять в собі ознаки злочину та на ті, що не містять таких. При цьому виходити в такому випадку слід саме зі змісту поданої заяви.
Виходячи з ознак, притаманним кримінальному правопорушення та ознак , притаманним іншим правопорушенням, приходжу до висновку, що в заяві НПГО «Право на захист», яку останнє розцінює як заяву про вчинений злочин, відсутні ознаки складу саме кримінального правопорушення.
Стосовно порушення суддею норм процесуального права, вважаю за необхідне зауважити наступне. У п. 10.10. Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснено, що у постанові суду першої інстанції зазначається, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (частина друга статті 186 КАС України).
З метою належного забезпечення реалізації конституційного права осіб, визначених у статті 13 КАС України, на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій у судовому рішенні необхідно обов`язково зазначати дату його складення в повному обсязі.
У разі якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Про це також повинно бути зазначено в резолютивній частині рішення.
Дані правила поширюються на постанови, прийняті адміністративними судами всіх інстанцій лише залежно від складності справи, яка визначається судом під час її розгляду, а п`ятиденний строк обчислюється в порядку, визначеному статтею 103 КАС України.
Згідно ч. 3 ст. 186 КАС України якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Згідно із ч. 1 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
За правилами ч. 3 статті 254 КАС України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Згідно ч. 4 ст. 254 КАС України якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.
Водночас, статтею 167 КАС України передбачені правила та підстави видачі або направлення судового рішення особам, які беруть участь у справі, та особам, які не брали участі у справі. Так, на вимогу особи, яка бере участь у справі, а так само особи, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси чи обов`язки, суд у цей самий день видає копію постанови (або її вступної та резолютивної частин) чи ухвали суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови суд повідомляє час, коли особи, які беруть участь у справі, можуть одержати копію постанови в повному обсязі.
Особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох днів з дня його ухвалення чи складення у повному обсязі або у разі їх звернення вручаються під розписку безпосередньо в суді.
Якщо справа розглядається судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, суд не надсилає копії такого рішення, а лише повідомляє суб`єкту владних повноважень у порядку, передбаченому частиною першою статті 38 цього Кодексу, про можливість отримання копії судового рішення безпосередньо в суді.
З аналізу норм статей 167, 168, 254 КАС України випливає, що за загальним правилом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, який становить десять днів з дня проголошення постанови, а в разі відкладення складення постанови в повному обсязі - з дня складення у повному обсязі (тобто з часу, коли особам була надана можливість ознайомитися з нею, незалежно від того чи вони такою можливістю скористалися).
Строк набрання постановою адміністративного суду законної сили та строк на апеляційне оскарження хоч і перебувають у тісному зв`язку, але є два різних строки, які регулюються різними нормами КАС України. Постанова суду першої інстанції повинна бути направлена на адресу сторони по справі за правилами ст. 167 КАС України, але не виконання її вимог не зупиняє строк набрання законної сили, отже постанова безумовно набирає законної сили - не залежно від її направлення чи не направлення стороні у справі, оскільки нормою ч. 4 ст. 254 КАС України закріплено право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яка вже набрала законної сили. Зокрема, якщо строк апеляційного оскарження стороні поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили. У разі поновлення судом апеляційної інстанції строку апеляційного оскарження одночасно вирішується питання про зупинення виконання постанови.
З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні скарги щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддею Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303 307 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги Громадській організації «Незалежна правозахисна громадська організація «Право на захист» про визнання протиправними дій слідчого прокуратури Дніпропетровській області щодо невиконання вимог ст. 214 КПК України, зобов`язання слідчого прокуратури Дніпропетровській області невідкладно внести до ЄРДР відомості, вказані в заяві про вчинення злочину суддею Новомосковського міськрайонного суду ОСОБА_6 , яка зловживаючи владою, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки голови даного суду, здійснила службове підроблення і видала судове рішення, як таке, що набрало законної сили по справі № 183/2763/16, коли це рішення за процесуальним законом не набрало законної чинності, розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України - відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 жовтня 2016 року. Повний текст ухвали складений 19 жовтня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1