Справа № 643/3501/16-к
Номер провадження 1-кс/643/537/16
УХВАЛА

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу та викладені в ній доводи підтримав в повному обсязі. Пояснив, що йому завдано шкоди внаслідок того, що він надав ОСОБА_6 за договором позики грошові кошти для того, щоб останній мав можливість розрахуватись із ОСОБА_5 за договором позики. Проте останній двічі стягнув з ОСОБА_6 заборгованість за договором позики, при цьому вдруге на підставі рішення господарського суду, ухвалення якого стало можливим внаслідок того, що ОСОБА_5 надав господарському суду неправдиві дані щодо сплати судового збору та підроблений договір позики. Крім того, через дії ОСОБА_5 він посварився із ОСОБА_6 , а також був викликаний до суду в якості свідка.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.
23.03.2016 року слідчим у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви свідка ОСОБА_3 про визнання останнього потерпілим. В обґрунтування постанови зазначено, що оскільки договір позики від 05.12.2012 року укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі ОСОБА_3 та гроші надано у власність ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 лише підписав договір позики від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, то цивільні відносини виникли між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Грошові кошти згідно рішення господарського суду повертав саме ОСОБА_6 , оскільки саме з останнього було стягнуто заборгованість в розмірі 168000,00 грн. та судовий збір в розмірі 3660,00 грн.
Згідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчий суддя, оцінюючи доводи ОСОБА_3 , а також законність та обґрунтованість постанови слідчого, приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та на даній стадії судового провадження відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим, з наступних підстав.
Як зазначено слідчим в оскаржуваній постанові, договір позики від 05.12.2012 року, який був укладений між ФОП ОСОБА_5 (позикодавцем) та ФОП ОСОБА_6 (позичальником), ОСОБА_3 було підписано як представником ОСОБА_6 , в зв`язку з чим стороною вказаного договору є ОСОБА_6 та обов`язки за вказаним договором виникли саме у останнього. Враховуючи наведене, будь-яких обов`язків за вказаним договором у ОСОБА_3 не виникло. Згідно рішення господарського суду, заборгованість за договором позики від 05.12.2012 року та судовий збір було стягнуто також саме з ОСОБА_6 , а не з ОСОБА_3 .
Слідчий суддя погоджується із вказаними вище висновками слідчого та вважає, що вказані вище обставини не свідчать про факт спричинення шкоди саме ОСОБА_3 .
Щодо інших доводів ОСОБА_3 , то слідчий суддя враховує наступне.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 та наданих ним документів, грошові кошти від ОСОБА_3 були отримані ОСОБА_6 на підставі договору позики від 16.02.2013 року, укладено між ОСОБА_3 як позикодавцем та ОСОБА_6 як позичальником. Таким чином, правові відносини щодо повернення вказаної позики виникли саме між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та їх підставою є факт укладення цивільно-правової угоди, а не факт спричинення шкоди внаслідок злочину. Та обставина, що сторонами в договорі позики від 16.02.2013 року було обумовлено її цільовий характер, а саме зазначено, що позика передається для розрахунку за договором позики від 05.12.2012 року, не впливає на цивільно-правовий характер виниклих між сторонами правовідносин та не свідчить про виникнення у ОСОБА_5 будь-яких зобов`язань перед ОСОБА_3 за договором позики від 16.02.2013 року.
Посилання ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_6 внаслідок саме протиправних дій ОСОБА_5 позбавлений можливості повернути йому позику, також не впливають на цивільно-правовий характер правовідносин, що склались між ним та ОСОБА_6 , та не свідчать про те, що саме протиправними діями ОСОБА_5 , які за доводами ОСОБА_3 мали місце, останньому спричинено шкоду, яка полягає в неповерненні позики ОСОБА_6 .
Доводи ОСОБА_3 відносно того, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 він вимушений був надавати пояснення в господарському суді в якості свідка, суд також вважає такими, що не свідчать про спричинення ОСОБА_7 шкоди саме в даному кримінальному провадженні, яке розслідується за заявою ОСОБА_6 щодо надання ОСОБА_5 до господарського суду Харківської області недостовірної інформації щодо сплати судового збору в розмірі 3660,00 грн. та підробленого договору позики. Крім того, суд враховує, що подання до суду клопотання про виклик певної особи в якості свідка, є процесуальним правом сторони відповідного судового спору.
Доводи ОСОБА_3 відносно того, що внаслідок дій ОСОБА_5 погіршились його відносини з ОСОБА_6 , суд також вважає такими, що не свідчать про спричинення ОСОБА_7 шкоди саме в даному кримінальному провадженні, яке розслідується за заявою ОСОБА_6 щодо надання ОСОБА_5 до господарського суду Харківської області недостовірної інформації щодо сплати судового збору в розмірі 3660,00 грн. та підробленого договору позики.
Оцінюючи доводи ОСОБА_3 відносно того, що ОСОБА_5 надавав щодо нього завідомо неправдиві показання, слідчий суддя враховує, що будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини ОСОБА_3 слідчому судді не надано, крім того, не обґрунтовано спричинення йому внаслідок цього шкоди саме в даному кримінальному провадженні, яке розслідується за заявою ОСОБА_6 щодо надання ОСОБА_5 до господарського суду Харківської області недостовірної інформації щодо сплати судового збору в розмірі 3660,00 грн. та підробленого договору позики.
Доводи скарги відносно неправомірних дій слідчого ОСОБА_8 , яка раніше здійснювала досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, суд також вважає такими, що не свідчать про спричинення ОСОБА_7 шкоди саме в даному кримінальному провадженні, яке розслідується за заявою ОСОБА_6 щодо надання ОСОБА_5 до господарського суду Харківської області недостовірної інформації щодо сплати судового збору в розмірі 3660,00 грн. та підробленого договору позики.
Враховуючи наведене та розглядаючи скаргу в межах доводів ОСОБА_7 , слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії досудового розслідування наявні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 не є особою, якій завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення, відомості щодо якого внесені до ЄРДР та щодо якого здійснюється дане досудове розслідування.
Враховуючи наведене, підстави для задоволення скарги відсутні.
Як вбачається з положень ч. 3 ст. 307 КПК України, вказана ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 2, 55, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1