НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1648/16-к
Провадження № 1-кп/0182/313/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.05.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0000976 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грушеве, Томаківського району, Дніпропетровської області, гр. України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонер, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , згідно затвердженого складу дільничної виборчої комісії № 120597 Томаківської районної виборчої комісії на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів України 25 жовтня 2015 року, в період часу з 07.10.2014 року по листопад 2015 року перебував на посаді голови ДВК №120597 ТРВК, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, вул. Максименка, буд. № 27. Відповідно до вимог Закону України «Про місцеві вибори» від 04.09.2015 року, ОСОБА_3 як голова ДВК №120597 ТРВК являлась спеціально уповноваженою особою на яку, тимчасово покладено прокурор Нікопольської місцевої прокуратури функції держави щодо організації, підготовки, проведення виборів та підрахунку голосів виборців.

Відповідно до вимог Закону України «Про місцеві вибори » ОСОБА_3 , будучи головою ДВК № 120597 ТРВК з виборів народних депутатів України 2015 року забезпечував законний порядок проведення виборів, мав реальну можливість впливати на їх хід, а його рішення, прийняті в межах повноважень, були обов`язковими для всіх суб`єктів та інших учасників виборчого процесу. Відповідно, у зв`язку з цим він, виконував функції представника влади.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про місцеві вибори» - основною формою роботи виборчої комісії є засідання, яке скликається головою комісії, в разі його відсутності - заступником голови, а в разі відсутності голови та його заступника - секретарем комісії. Засідання виборчої комісії скликається з обов`язковим повідомленням усіх членів комісії про час, місце проведення засідання та його порядок денний. Рішення виборчої комісії приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від складу комісії, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 11 статті 28 ЗУ «Про місцеві вибори» - членам виборчих комісій у межах загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної виборчої комісії на підготовку і проведення виборів депутатів, може бути нарахована і виплачена одноразова грошова винагорода в порядку, встановленому Центральною виборчою комісією. При цьому, згідно порядку нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України, затвердженого Постановою Центральної виборчої комісії № 108 від 12 липня 2012 року, а саме розділу 2 частини 1: «одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій нараховується та виплачується виключно за наявності загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної окружної виборчої комісії, згідно з прийнятим виборчою комісією рішення тим членам комісії, які брали активну участь у її роботі, незалежно від того, на платній чи не на платній основі вони працюють у відповідній комісії». Окрім того, згідно розділу 2 частини 2 зазначеного вище Порядку: «розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на засіданні цієї комісії за поданням її голови і залежить від особистого внеску кожного члена комісії у її діяльність, про що приймається відповідне рішення».

Голова ДВК № 120597 ТРВК ОСОБА_3 достовірно знаючи, що на підставі постанови № 5 від 22.10.2015 року ТРВК «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» на ДВК №120597 у межах загальної економії фонду оплати праці, з державного бюджету були виділені грошові кошти в розмірі 852 грн. в якості одноразової грошової винагороди членам ДВК №120597 ТРВК.

ОСОБА_3 , будучи службовою особою, який тимчасово виконує функції держави, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч вимогам чинного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення шляхом отримання одноразової грошової винагороди та в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи, що за весь період роботи виборчої комісії на їх засіданнях, питання про преміювання не розглядалися та 22.10.2015 року засідання ДВК № 120597 не проводилось, вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, 06 листопада 2015 року в денний час, перебуваючи в приміщенні ТРВК, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Томаківка, вул. Л.Українки 14, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами у вигляді одноразової грошової винагороди в сумі 850 грн., яка була виділена на преміювання членів ДВК № 120597 та залучених працівників, ОСОБА_3 власноруч склав постанову № 5 від 22.10.2015 року «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» зазначив, що на засіданні ДВК №120597 були присутні 16 членів ДВК №120597, які одноголосно прийняли рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_6 як члену ДВК № 120597, грошову винагороду в сумі 352 грн., а також члену ДВК № 120597 ОСОБА_7 у розмірі 500 грн.

Отримавши вищезазначений документ, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що за весь період роботи комісії на засіданнях питання про преміювання не розглядалися та 22.10.2015 року засідання ДВК № 120597 не проводилось, з метою надання офіційного вигляду документу поставив у постанові № 5 від 22.10.2015 року «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» свій підпис.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно визначив члену ДВК № 120597 ОСОБА_6 , грошову винагороду в сумі 352 грн., а також члену ДВК № 120597 ОСОБА_7 у розмірі 500 грн, тим самим незаконно заволодів коштами державного бюджету в сумі 852 грн., заподіявши збитків державі на вказану суму.

Крім того, що ОСОБА_3 , згідно затвердженого складу дільничної виборчої комісії № 120597 Томаківської районної виборчої комісії на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів України 25 жовтня 2015 року, в період часу з 07.10.2014 року по листопад 2015 року перебував на посаді голови ДВК № 120597 ТРВК, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, вул. Максименка , буд. № 27. Відповідно до вимог Закону України «Про місцеві вибори» від 04.09.2015 року, ОСОБА_3 як голова ДВК №120597 ТРВК являлась спеціально уповноваженою особою на яку, тимчасово покладено функції держави щодо організації, підготовки, проведення виборів та підрахунку голосів виборців.

Відповідно до вимог Закону України «Про місцеві вибори » ОСОБА_3 , будучи головою ДВК № 120597 ТРВК з виборів народних депутатів України 2015 року забезпечував законний порядок проведення виборів, мав реальну можливість впливати на їх хід, а його рішення, прийняті в межах повноважень, були обов`язковими для всіх суб`єктів та інших учасників виборчого процесу. Відповідно, у зв`язку з цим він, виконував функції представника влади.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про місцеві вибори» - основною формою роботи виборчої комісії є засідання, яке скликається головою комісії, в разі його відсутності - заступником голови, а в разі відсутності голови та його заступника - секретарем комісії. Засідання виборчої комісії скликається з обов`язковим повідомленням усіх членів комісії про час, місце проведення засідання та його порядок денний. Рішення виборчої комісії приймається відкритим голосуванням більшістю голосів від складу комісії, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 11 статті 28 ЗУ «Про місцеві вибори» - членам виборчих комісій у межах загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної виборчої комісії на підготовку і проведення виборів депутатів, може бути нарахована і виплачена одноразова грошова винагорода в порядку, встановленому Центральною виборчою комісією. При цьому, згідно порядку нарахування та виплати одноразової грошової винагороди членам окружних і дільничних виборчих комісій з виборів народних депутатів України, затвердженого Постановою Центральної виборчої комісії № 108 від 12 липня 2012 року, а саме розділу 2 частини 1: «одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій нараховується та виплачується виключно за наявності загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної окружної виборчої комісії, згідно з прийнятим виборчою комісією рішення тим членам комісії, які брали активну участь у її роботі, незалежно від того, на платній чи не на платній основі вони працюють у відповідній комісії».

Окрім того, згідно розділу 2 частини 2 зазначеного вище Порядку: «розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на засіданні цієї комісії за поданням її голови і залежить від особистого внеску кожного члена комісії у її діяльність, про що приймається відповідне рішення».

Голова ДВК № 120597 ТРВК ОСОБА_3 достовірно знав, що на підставі постанови № 5 від 22.10.2015 року ТРВК «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» на ДВК №120597 у межах загальної економії фонду оплати праці, з державного бюджету були виділені грошові кошти в розмірі 852 грн.

ОСОБА_3 , будучи службовою особою, який тимчасово виконує функції держави, шляхом зловживання своїм службовим становищем, всупереч вимогам чинного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення шляхом отримання одноразової грошової винагороди та в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи, що за весь період роботи виборчої комісії на їх засіданнях, питання про преміювання не розглядалися та 22.10.2015 року засідання ДВК № 120597 не проводилось, вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, 06 листопада 2015 року в денний час, перебуваючи в приміщенні ОВК №40, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, смт. Томаківка, вул. JI.Українки 14, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами у вигляді одноразової грошової винагороди в сумі 850 грн., яка була виділена на преміювання членів ДВК № 120597 та залучених працівників, ОСОБА_3 власноруч склав постанову № 5 від 22.10.2015 року «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» зазначив, що на засіданні ДВК №120597 були присутні 16 членів ДВК №120597, які одноголосно прийняли рішення про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_6 як члену ДВК № 120597, грошову винагороду в сумі 352 грн., а також члену ДВК № 120597 ОСОБА_7 у розмірі 500 грн.

Отримавши вищезазначений документ, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що за весь період роботи комісії на засіданнях питання про преміювання не розглядалися та 22.10.2015 року засідання ДВК № 120597 не проводилось, з метою надання офіційного вигляду документу поставив у постанові № 5 від 22.10.2015року «Про преміювання членів дільничної виборчої комісії» свій підпис.

Після цього, ОСОБА_3 прибув до ТРВК, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у вказані вище офіційні документи він вніс неправдиві відомості, оскільки за весь період роботи виборчої комісії на їх засіданнях, питання про преміювання не розглядалися та 22.11.2015 року засідання ДВК № 120275 не проводилось, умисно, використовуючи своє службове становище, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на видачу завідомо неправдивого офіційного документа, використав зазначені вище офіційні документи щодо нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, надавши їх до бухгалтерії ТРВК.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та за ч. 1 ст. 366 КК України як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченим. Згідно угоди сторони погодилися на призначення покарання за ч. 2 ст. 191 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік з позбавленням права обіймати посади пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 рік, за ч. 1 ст. 366 КК України штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн. з позбавленням права обіймати посади пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом повного складання остаточно призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 2 роки та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят)грн. На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. На підставі п. п.2,3 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ, повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. виконувати самостійно.

Обвинувачений визнав свою провину та погодився з запропонованим прокурором покаранням. Запобіжний захід стосовно нього не обирався. Заходи забезпечення провадження не застосовувалися. Цивільний позов у провадженні не заявлений.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження вважали за можливе затвердити укладену угоду та просили про це суд.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд вважає, що угода не може бути затверджена з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема умови часткового звільнення обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення та звільнення від його відбування з випробуванням.

Обвинувачений повністю визнав свою вину та цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, при цьому він має ряд прав, передбачених ч.4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений також правильно розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконаний у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості, укладена 25 березня 2016 року під час досудового розслідування між прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської обл.. ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК і КК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчинення якого обвинувачується особа.

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 191 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, ч. 1 ст. 366 КК України складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України. При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Цивільний позов не заявлений, збиткі відшкодовані повністю.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст. 373, ст.. 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2016 р. під час досудового розслідування між прокурором Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2016 р. за № 0000976.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч.2 ст. 191 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 (один) рік ;.

за ч.1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом повного складання остаточно призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із підготовкою та проведенням виборів строком на 2 роки та штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п 2), 3) ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень виконувати самостійно.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений відповідно до вимог ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Головуючий :