Справа № 201/3968/16-к
Провадження № - 1кп/201/522/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000551 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тангове Сверловської області РФ, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-06.10.2005 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком два роки;

-25.09.2006 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

-17.11.2011 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до одного року двох місяців позбавлення волі;

-25.03.2013 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
09.02.2016 близько 06 години 15 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8а, побачив на господарському дворі супермаркету «Варус-9» мішки всередині яких знаходився змішаний поліетилен, у кількості 6 одиниць масою 26 кг., вартість яких становить 286 гривень, який належить ТОВ «Омега» та який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.
Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу почав перетягувати мішки у кількості 6 одиниць за територію супермаркету, перетягнувши їх останній з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.02.2016 у ОСОБА_3 виник умисел на повторне викрадення чужого майна. Після чого останній для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, близько 04 год. 30 хв., прийшов на адресу: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8а, де побачив на господарському дворі супермаркету «Варус-9» мішки всередині яких знаходився змішаний поліетилен, у кількості 8 одиниць масою 35 кг., загальною вартістю 390 гривень 50 копійок, які належать ТОВ «Омега» та який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_3 , доводячи до кінця свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого потворно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, почав перетягувати дані мішки у кількості 8 одиниць за територію супермаркету, перетягнувши їх, з місця скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі, у скоєному розкаявся, надав пояснення, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, який судимий, судимість не знята та не погашена, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який вже притягувався до кримінальної відповідальності, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.

Речові докази суд вважає за необхідне на підставі ст. 100 КПК України повернути потерпілому, в диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки .

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 246 гривень.

Речові докази 8 мішків повернути потерпілому ТОВ «Омега».
Речові докази два відеодиски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1