В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 26.03.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001983, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка, Вінницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 25 березня 2015 року приблизно о 12.00 год., перебуваючи на вулиці Чехова в м. Вінниці, неподалік тролейбусної зупинки, на місці паркування маршрутного таксі, що здійснює громадські перевезення сполученням «Вінниця-Лозувата», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань, знаходячись в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, що проявилась в умисному пошкодженні майна потерпілого, виражаючи свою явну неповагу до суспільства, бажаючи показати зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, діючи умисно ударом правої руки, розбив рухоме скло правих дверцят автомобіля марки «Volkswagen LT 35 TDI» з д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 . Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 , згідно акту закупки №б/н від 23.04.2015 виданого ПП ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в сумі 300 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся та суду повідомив, що він в той день здавав молоко на ринку. Їдучи додому, він купив та випив пиво і напій «Рево». В зв`язку з вказаним він перебував в стані алкогольного сп`яніння. У вказаному стані водій маршрутного таксі не хотів пускати його в маршрутку. Обурюючись діями водія, він розбив скло правих дверей автомобіля.

З досліджених доказів, що надані прокурором вбачається, що 25.03.2015 року із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся водій ПП «Штурма» ОСОБА_7 . Із заяви слідує, що водій просить прийняти міри до невідомого чоловіка, який 25.03.2015 року приблизно 11:55 год. безпричинно, з хуліганських спонукань розбив скло правої передньої дверки автомобіля марки Фольцваген ЛТ 35 д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.03.2015 року

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку, що підтверджується витягом від 26.03.2015 року з ЄРДР.

З протоколу огляду місця події та долучених до нього фототаблиць від 25.03.2015 року, вбачається стан автомобіля марки «Фольцваген ЛТ 35» д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований поблизу тролейбусної зупинки «Грош», що по вул. Чехова в м. Вінниці, відсутність частини скла на правій дверці автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки «Фольцваген ЛТ 35» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , який згідно акту закупки №б/н від 23.04.2015 виданого ПП ОСОБА_6 , сплатив за бувше у використанні бокове рухоме скло до дверцяти автомобіля 300 грн. 00 коп.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Досліджені докази у кримінальному провадженні свідчать, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджується показаннями обвинуваченого в судовому засіданні. Так, обвинуваченим повідомлено суду всі обставини злочину, час, місце та спосіб його вчинення. Показання обвинуваченого є добровільними та достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину.

Згідно з п. 5 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, знищенням чи пошкодженням майна.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 повідомив про перебування під час вчинення злочину на зупинці громадського транспорту, в стані алкогольного сп`яніння, в денний час, безпричиність своїх дій з пошкодження майна та спосіб вчинення зазначеного нанесення удару по дверях, вчинення вказаного на очах в сторонніх людей, пасажирів та пішоходів, а також зазначив на його відношення до своїх дій, а саме байдужість до норм моралі та загальних устоїв поводження в суспільстві. Такі показання обвинуваченого дають підстави суду стверджувати, що ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок, а пошкодження в результаті його дій майна свідчить про те, що дії обвинуваченого супроводжувались особливою зухвалістю.

Аналіз сукупності доказів у справі та зазначених положень ППВСУ свідчить, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає з сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . По місцю проживання характеризується негативно. Систематично зловживає алкогольними напоями. Дома та в громадських місцях веде себе негативно. В нетверезому стані порушує громадський порядок, що підтверджується довідкою-характеристикою № 76 від 08.05.2015 року, виданою Оленівською сільською радою.

Згідно довідок з Вінницької районної лікарні ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до вимоги про судимість від 27.04.2015 року, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Разом з тим, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнав, шкоду потерпілому не відшкодував, офіційно не працює.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щирре каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, думки потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який не працює, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, вину визнав, шкоду потерпілому не відшкодував, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Разом з тим, наявність пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття, думка потерпілого щодо міри покарання є підставами для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.
Керуючись ст. 65-67,296 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати виннуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: