Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1907/2016
У Х В А Л А
15.04.2016р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Псков Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, звільнений від відповідальності на підставі ЗУ "Про амністію", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
14.04.2016р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перебуваючи на волі може виїхати до Російської Федерації, де він зареєстрований та постійно мешкає, або переховуватися від органів досудового слідства в інших областях України; матиме можливість незаконно впливати на свідків і потерпілих; перешкоджати розслідуванню кримінального провадження іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.
Підозрюваний пояснив, що прибув в м. Миколаїв 9-10 квітня 2016р. Він займається бізнесом, який полягає в наданні посередницьких послуг щодо продажу автомобілів з території АРК. Оскільки грошові кошти перерахувати з України на територію АРК неможливо, то він є посередником саме в цій частині. Він дійсно знайомий з ОСОБА_22 , однак будь-яких злочинних схем з нею не розробляв, дійсно отримував від неї декілька разів грошові кошти, однак вказані грошові кошти є передплатою за майбутній продаж автомобілів.
Захисник просила відмовити в задоволенні клопотання, пославшись перш за все на те, що підозра є не обґрунтованою, оскільки в наданих їй для ознайомлення матеріалах відсутні дані щодо причетності ОСОБА_7 до злочину. Всі надані матеріали підтверджують провину інших осіб, однак відсутні докази злочинного зв`язку ОСОБА_7 з вказаними особами. Так, дійсно є докази зв`язку ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , однак відсутні докази їх спільної злочинної діяльності.
Крім того, просила врахувати порушення процедури повідомлення про підозру, оскільки ОСОБА_7 за її участі отримав повідомлення про підозру лише на 25-ту годину затримання. Оскільки він не отримав повідомлення про підозру протягом 24 годин, то він мав бути звільнений.
Також просила врахувати, що затримання було незаконним, проведеним без передбачених законодавством підстав, що також є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Нарешті, просила врахувати, що застава в сумі 3,5 млн. грн. є занадто великою, такою що є більше за суму, встановлену в ст. 182 ч.5 КПК України, такий розмір з боку прокурора ніяким чином не обґрунтований.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.
ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, вчинений повторно організованою групою, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. Така підозра є обґрунтованою та підтверджується наступними зібраними доказами по справі:
- заявами та показаннями потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 ;
- показаннями свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 ;
- протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , допитаним потерпілим та свідкам, згідно з якими вони були впізнані як особи, які безпосередньо заволоділи належними їм грошовими коштами шахрайським шляхом;
- протоколом проведення обшуку в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: правоустановчі документи, бланки договорів про надання консультативних послуг, прибуткові касові ордери і квитанції підприємств, реквізити яких було використано під час вчинення злочинів; рекламні газети м. Миколаєва з опублікованими учасниками злочинів фіктивними оголошеннями про оренду житла і працевлаштування; заяви від потерпілих щодо повернення належних їм грошових коштів; мобільні телефони з сім-картками операторів мобільного зв`язку в кількості 11 штук, а також сім-картки у кількості 17 штук, які використовувались ОСОБА_13 і ОСОБА_11 під час вчинення злочинів; грошові кошти належні потерпілим в сумі 2450 грн.;
- протоколом проведення обшуку в житлі за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено: бланки договорів про надання консультативних послуг, прибуткові касові ордери і квитанції підприємств, реквізити яких було використано під час вчинення злочинів; рекламні газети м. Миколаєва з опублікованими учасниками злочинів фіктивними оголошеннями про оренду житла і працевлаштування; заяви від потерпілих щодо повернення належних їм грошових коштів; сім-картки в кількості 39 штук, які використовувались під час вчинення злочинів;
- протоколом проведення обшуку в житлі за місцем мешкання ОСОБА_13 та ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого виявлений та вилучений мобільний телефон ОСОБА_13 , який використовувався під час вчинення злочинів;
- протоколом проведення обшуку в житлі за місцем реєстрації ОСОБА_48 за адресою: АДРЕСА_5 , під час якого виявлено та вилучено: заяву про переказ грошових коштів та квитанцію до неї від 17.11.2015 про переказ останньої на ім`я ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 200 доларів США;
- протоколом проведення огляду мобільного телефону ОСОБА_8 , на якому міститься інформація, що постійного спілкування ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , при цьому вказана інформація жодним чином не пов`язана з продажем автомобілів;
- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентських номерів мобільних телефонів ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , якими зафіксовані їх телефонні розмови між собою і потерпілими;
- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_8 , яка пояснила що здійснювала шахрайські дії під керівництвом ОСОБА_7 з початку в 2010р., а потім повторно продовжила вказану злочинну діяльність в 2015р. Останній час вона знаходилася вдома, відповідала на дзвінки потерпілих, запевняла їх, що дійсно квартира здається в оренду, домовлялася, що вони зателефонують ввечері, а потім просто вимикала телефон. Наступного дня змінювала сім-карту і так кожного дня. З грудня 2015р. ОСОБА_7 їй доручив бути його представником в м. Миколаєві, вона перед ним відповідала за отримані грошові кошти, після отримання розпорядження про розподіл грошових коштів, решту пересилала йому в РФ.
Окрім того, з матеріалів клопотання вбачається про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перебуваючи на волі та будучи громадянином Російської Федерації, де він зареєстрований та постійно мешкає, може виїхати за межі України або переховуватися від органів досудового слідства в інших областях України; матиме можливість незаконно впливати на свідків і потерпілих; перешкоджати розслідуванню кримінального провадження шляхом попередження інших співучасників злочинного угрупування, які ще не встановлені, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.
Враховуючи наведене, вважаю що викладені обставини є достатніми для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не дасть змоги запобігти наведеним у клопотанні ризикам.
Щодо доводів захисника, висловленим в судовому засіданні, то вважаю необхідним надати ним наступну оцінку.
Доводи захисника щодо порушення процедури повідомлення про підозру є неспроможними, оскільки діюче законодавство пов`язує правові наслідки у вигляді негайного звільнення саме з наявністю процесуального документу у вигляді повідомлення про підозру, а ні її врученням, від якого затриманий має можливість відмовитися. З матеріалів кримінального провадження вбачається що протягом 24 годин після затримання такий процесуальний документ як повідомлення про підозру був складений повноважною на те особою, а за такого відсутні підстави стверджувати щодо будь яких порушень законодавства з цього приводу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був затриманий 12.04.2016р. о 13:00 год., підставою до затримання вказане: 1/ особу затримали на місці вчинення злочину; 2/ очевидці вказали на нього безпосередньо після вчинення злочину.
З витягу з ЄРДР вбачається, що останній епізод злочинної діяльності, що був предметом розслідування, це епізод від 07.04.2016р. за повідомленням ОСОБА_49 . З урахуванням вказаного, а також з урахуванням пояснень в судовому засіданні прокурора та слідчого щодо проведення відносно ОСОБА_7 негласних слідчо-розшукових дій, самої ухвали слідчого судді про проведення обшуку в автомобілі, яким користується ОСОБА_7 , вбачається що працівникам поліції та прокуратури було заздалегідь відомо щодо перебування ОСОБА_7 в певному місці в певний час, вбачається що працівники поліції мали час на отримання дозволу на затримання в порядку ст. 189 КПК України, однак з таким клопотанням не зверталися, затримання без ухвали слідчого судді в такому випадку слід визнати незаконним.
Разом з тим, твердження захисника, що незаконність затримання є підставою до відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу - є хибним. Відповідно до діючого законодавства єдиним процесуально правовим наслідком визнання затримання незаконним у кримінальному провадженні є визнання недопустимим доказів, які були отримані внаслідок такого затримання. В даному випадку це: речі та документи, що були вилучені під час затримання та протокол допиту в якості підозрюваного.
Оцінивши надані прокурором докази, навіть без протоколу допиту та протоколу вилучення у ОСОБА_7 речей, вважаю що підозра є обґрунтованою, а за такого факт незаконного затримання жодним чином не впливає на рішення щодо обрання запобіжного заходу.
Щодо неможливості визначення застави в розмірі більшому за 300 мінімальних заробітних плат, то виходячи з аналізу діючого законодавства вважаю необхідним зазначити наступне.
Законодавцем визначено дві процедури внесення застави: 1/ у вигляді звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді застави; 2/ та у вигляді визначення застави як альтернативного запобіжного заходу після обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вочевидь, що питання щодо розміру застави при застосуванні вказаних процедур, та підхід до визначення розміру застави, має бути різним.
Відповідно до ст. 182 ч.4 КПК України розмір застави не повинен бути для особи непомірним. Вочевидь що вказана норма має безпосередньо застосовуватися лише при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки визначення застави в непомірному обсязі призведе до певних правових наслідків: протягом 5 днів особа не зможе сплатити грошові кошти в якості застави, внаслідок чого прокурор має право звернутися з клопотанням про обрання більш суворого запобіжного заходу.
При вирішенні питання щодо розміру застави як альтернативного до тримання під вартою запобіжного заходу, слідчий суддя має можливість вказаною нормою не користуватися, оскільки її недотримання не несе за собою будь-яких правових наслідків, оскільки слідчим суддею вже визначено що тримання під вартою є достатнім та необхідним запобіжним заходом.
Відповідно до ст. 182 ч.5 КПК України слідчий суддя має можливість вийти за вказані межі лише у виключних випадках, встановивши що вказана сума не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. При цьому виключність випадку законодавством не пов`язана лише з майновим станом підозрюваного, оскільки законодавець не передбачає різниці щодо того, хто саме буде вносити грошові кошти в якості застави: або це будуть грошові кошти підозрюваного, або грошові кошти родичів, або грошові кошти злочинного угрупування. Тому головним критерієм визначення суми застави як альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням того, що сам ОСОБА_7 не буде заставодавцем, а відповідно вказані грошові кошти не можуть бути в подальшому реалізовані для відшкодування шкоди потерпілим, є критерій наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
З урахуванням вказаного, основних ризиків щодо переховування на території РФ та перешкоджання кримінальному провадженню шляхом повідомлення співучасників, а також з урахуванням того, що слідчий суддя щодо суми застави не обмежений позицією прокурора, вважаю необхідним визначити розмір застави в сумі 5000000 грн.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Миколаївського СІЗО строком до 11.06.2016р.
Звільнити ОСОБА_7 з під варти у разі внесення застави у розмірі 5000000грн. / п`ять мільйонів гривень /.
У разі звільнення ОСОБА_7 під заставу, покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати до службового кабінету №62 слідчого СУ ГУ НП в Миколаївської області ОСОБА_6 по понеділкам та п`ятницям з 16-ї до 18-ї години.
- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- носити електронний засіб контролю;
- утриматися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ;
- здати на зберігання до СУ ГУ НП в Миколаївської області закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1