справа № 278/230/15-к
У Х В А Л А
11 жовтня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів Житомирського районного суду Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханів Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження.
В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 04.11.2014 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судові засідання 26.02.2016, 14.03.2016, 14.04.2016 за викликом суду не з`явився, причини неявки суду та місце його перебування не повідомив.
Ухвалою суду від 14.04.2016 провадження у справі зупинено, оголошено розшук обвинуваченого та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою, посилаючись на наявність ризику переховування обвинуваченого від суду,відвернути який зможе тільки найбільш суворий запобіжний захід.
Потерпілі та пердставник потерпілих погодились з думкою прокурора.
Обвинувачений та його захисник заперечили проти заявленого клопотання прокурора, через його необґрунтованість. ОСОБА_6 повідомив, що не з`являвся в судові засідання, так як перебував на стаціонарному лікуванні в Київській обласній психоневрологічній лікарні № 2, на підтвердження чого надав суду виписку із медичної картки. Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 надав суду довідку про встановлення останньому другої групи інвалідності та висновок судово-психіатричної експертизи, за яким ОСОБА_6 на даний час страждає на психічний розлад, який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За ч. 3 ст. 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановленні під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставин, є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
У ст. 138 КПК України зазначено, що однією із поважних причин неприбуття особи на виклик суду є тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням.
З огляду на дослідженні докази, суд дійшов висновку, що застосування найсуворішого запобіжного заходу до ОСОБА_6 у даному випадку є недоцільним, а тому суд залишає вже обраний до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись статтями 176-178, 179, 183, 194, 138, 372 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на тримання під вартою відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: