Справа № 675/1997/15-к
Провадження № 1-в/675/20/2016
У Х В А Л А
"13" квітня 2016 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Ізяславі в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Костянтинівка Донецької області, який до засудження проживав в АДРЕСА_1 , такого, що відбуває покарання в Замковій виправній колонії у Хмельницькій області (№ 58), про скасування незаконно накладених стягнень,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про скасування накладених на нього дисциплінарних стягнень з 08 листопада 2008 року по 13 травня 2015 року, мотивуючи це тим, що в цей період адміністрацією установи фабрикувались та фальсифікувались його порушення та на нього незаконно накладались стягнення.

В ході судового розгляду ОСОБА_6 уточнив, що оскаржує наступні стягнення: догану, накладену начальником відділення 04 січня 2011 року за порушення, вчинене 01 січня 2011 року порушення форми одягу;

догану, накладену начальником відділення 15 грудня 2011 року за порушення, вчинене 14 грудня 2011 року словесний зв`язок з порушенням вимог ізоляції;

сувору догану, накладену начальником колонії 13 січня 2012 року за порушення, вчинене 05 січня 2012 року відмова від виходу на роботу за рознарядкою;

поміщення до дисциплінарного ізолятора на строк 03 доби, накладене начальником установи 24 січня 2012 року за порушення, вчинене 18 січня 2012 року відсутність на робочому місці;

сувору догану, накладену начальником установи 14 листопада 2012 року за порушення, вчинене 13 листопада 2012 року відсутність на робочому місці;

догану, накладену начальником відділення 23 листопада 2012 року за порушення, вчинене 23 листопада 2012 року невиконання змінного завдання;

сувору догану, накладену начальником установи 14 грудня 2012 року за порушення, вчинене 12 грудня 2012 року відхилення від маршруту слідування;

сувору догану, накладену начальником установи 25 грудня 2012 року за порушення, вчинене 18 грудня 2012 року невиконання змінного завдання;

поміщення до приміщення камерного типу на строк 1 місяць, накладене заступником начальника установи 24 січня 2013 року за порушення, вчинене 18 січня 2013 року відсутність на робочому місці;

догану, накладену начальником відділення 04 червня 2013 року за порушення, вчинене 04 червня 2013 року відхилення від маршруту слідування;

догану, накладену начальником відділення 07 листопада 2013 року за порушення, вчинене 07 листопада 2013 року відсутність на робочому місці;

сувору догану, накладену начальником установи 16 квітня 2014 року за порушення, вчинене 10 квітня 2014 року порушення форми одягу;

поміщення до приміщення камерного типу на строк 1 місяць, накладене начальником установи 16 квітня 2014 року за порушення, вчинене 14 квітня 2014 року відсутність на робочому місці;

поміщення до дисциплінарного ізолятора на строк 14 діб, накладене начальником установи 07 червня 2014 року за порушення, вчинене 05 червня 2014 року перешкоджання обшуку, нетактовна поведінка;

догану, накладену начальником відділення 24 грудня 2015 року за порушення, вчинене 18 грудня 2015 року завішування спального місця.

Засуджений вважає, що зазначені стягнення накладені на нього незаконно, оскільки вказаних порушень він не вчиняв.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 заявлені вимоги підтримали.

Представник установи в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечував.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, допитавши свідків, дослідивши матеріали особової справи, з`ясувавши думку захисника та прокурора, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

ОСОБА_6 засуджений вироком Дружковського міського суду Донецької області від 26 грудня 2007 року за ст. ст. 187 ч. 4, 289 ч. 3, 357 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК України до 15 років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 26 вересня 2008 року згідно ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області. Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі в Донецькій області протоколом від 16 жовтня 2008 року № 159/2 ОСОБА_6 визначено максимальний рівень безпеки установи виконання покарань.

Згідно ст. 3 Кримінально-виконавчого Кодексу України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України. Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.
З 02 листопада 2008 року ОСОБА_6 відбуває покарання в Замковій виправній колонії № 58, що підтверджується матеріалами особової справи.

Відповідно до вимог ст. 9 Кримінально-виконавчого Кодексу України засуджені зобов`язані:
виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;
виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань;
ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених;
з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань.
Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.
Таким чином засуджені повинні виконувати обов`язки, визначені Кримінально-виконавчим Кодексом України, Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, дотримуватись заборон, встановлених вказаними нормативно-правовими актами.
ОСОБА_6 був ознайомлений з правами і обов`язками, визначеними цими нормативно-правовими актами, що підтверджується матеріалами особової справи засудженого.

Як ч. 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого Кодексу України, так і Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань засудженим заборонено спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, завішувати спальні місця; Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25 грудня 2003 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2003 року за № 1277/8598, було передбачено обов`язок сумлінно ставитися до праці; як Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25 грудня 2003 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2003 року за № 1277/8598, так і Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженими Наказом Міністерством юстиції України з питань виконання покарань № 2186/5 від 29 грудня 2014 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2014 року за № 1656/26433, визначено обов`язок засуджених носити встановлені нагрудні знаки згідно із затвердженим зразком.
Статтею 102 Кримінально-виконавчого Кодексу України визначено, що у колоніях засуджені носять одяг єдиного зразка. Форма одягу визначається Міністерством юстиції України Засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду.
У ч. 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого Кодексу України міститься заборона засудженим перешкоджати персоналу колонії виконанню ним своїх службових обов`язків.
Сам ОСОБА_6 категорично заперечував факт вчинення ним порушень, за які на нього було накладено стягнення, разом з тим засуджений визнав, що вставав в стрій без нагрудного знака і спілкувався з засудженим, який перебуває на іншій дільниці, а також направлявся за власними потребами, а не з іншими засудженими, однак не вважав ці дії порушеннями.

Суд детально дослідив та проаналізував матеріали особової справи засудженого, що стосуються накладення оскаржуваних засудженим стягнень.

З накладеними стягненнями від 04 січня 2011 року, 15 грудня 2011 року, 24 січня 2012 року, 14 листопада 2012 року, 24 січня 2013 року, 07 листопада 2013 року, 16 квітня 2014 року (ПКТ), 07 червня 2014 року засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений під підпис, що підтверджується довідками та постановами про притягнення до дисциплінарної відповідальності, які знаходяться в матеріалах особової справи засудженого.

Від підпису про ознайомлення з накладеними стягненнями 13 січня 2012 року, 23 листопада 2012 року, 14 грудня 2012 року, 25 грудня 2012 року, 04 червня 2013 року, 16 квітня 2014 року, 24 грудня 2015 року засуджений відмовлявся, що підтверджується довідками та постановами про притягнення до дисциплінарної відповідальності, які знаходяться в матеріалах особової справи засудженого.

Разом з тим, допитані в ході судового розгляду в якості свідків працівники установи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 підтвердили, що рапорти писали лише за порушення встановленого порядку відбування покарання з боку ОСОБА_6 , після пропозиції припинити порушення та продовження порушення з боку засудженого; після написання рапорту ОСОБА_6 щоразу пропонувалось надати письмове пояснення і в разі відмови засудженого від дачі пояснень складались відповідні акти, стягнення накладались лише за результатами проведення перевірки фактів, викладених у рапортах, свідки категорично заперечили наявність фактів складання рапортів без законних підстав.

Згідно матеріалів наглядового провадження № 104-035-14 за зверненнями ОСОБА_6 , засуджений неодноразово, починаючи з травня 2014 року скаржився прокурору Ізяславського району на незаконність накладених на нього стягнень. Питання законності накладення стягнень на ОСОБА_6 неодноразово досліджувались прокуратурою Ізяславського району, однак будь-яких порушень при накладенні оскаржуваних засудженим ОСОБА_6 в суді стягнень встановлено не було, про що свідчать матеріали зазначеного наглядового провадження.

В ході судового розгляду звернення доводи засудженого про безпідставність написання рапортів про порушення ним встановленого порядку відбування покарання та незаконність накладених стягнень підтвердження не знайшли.

Керуючись ст. ст. 376, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1