Провадження №1-кс/760/3270/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих (детективів) Національного антикорупційного бюро України, прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України, -

В С А Н О В И В :
ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 звернулися в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчих (детективів) Національного антикорупційного бюро України, прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги Скаржник посилається на те, що 24 грудня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення зазначеного обшуку, як вказують Скаржники, слідчими було вилучено належні ОСОБА_3 кошти в сумі 2000 доларів США (20 купюр номіналом по 100 доларів США).
Скаржники наполягає на тому, що зазначене майно належить ОСОБА_3 , воно жодним чином не використовувалось у злочинній діяльності, можливість його відшукання та вилучення не передбачена ухвалою слідчого судді про надання дозволу на обшук, а тому його слід вважати тимчасово вилученим.

Враховуючи те, що на зазначене майно не було накладено у встановленому порядку арешт, Скаржники просять повернути вказані кошти ОСОБА_3 ..

Представник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України в суді проти задоволення скарги заперечував, надавши суду копію ухвали слідчого судді від 15 січня 2016 року на вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 2000 доларів США було накладено арешт.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку представника особи, яка подала скаргу, слідчого, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Однак, навіть за наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року було надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення грошових коштів в сумі 1000 доларів США згідно з переліком номерів купюр.

В ході проведення зазначеного обшуку було виявлено та вилучено 2000 доларів США (20 купюр по 100 доларів США).

Встановлено також, що вже на наступний день 25 грудня 2015 року детектив НАБ України звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 2000 доларів США, проте ухвалою слідчого судді від 29.12.2015р. зазначене клопотання було повернуте для усунення виявлених недоліків.

Після усунення недоліків, за результатами розгляду клопотання по суті, ухвалою слідчого судді від 15 січня 2016 року воно було задоволене, на вилучені кошти в сумі 2000 доларів США накладено арешт.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 про повернення вилучених під час обшуку коштів

З огляду за зазначене та керуючись ст.ст. 214, 303, 305 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя