11-кп/775/292/2016(м)
264/2409/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

представника СІЗО № 7 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 квітня 2016 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю сел. Поріччя Краснодонського району Луганської області, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не одруженому, не працюючому, раніше судимому:

1) 02.06.2004 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.296, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до п`яти років двох місяців позбавлення волі;

2) 02.11.2007 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ст. 70, ст. 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі, звільнений 26.07.2011 року умовно-достроково на один рік один місяць 22 дні;

3) 01.03.2012 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до двох років позбавлення волі;

4) 22.03.2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст. 70, ст. 71 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільнений 09.01.2015 року за відбуттям строку покарання;

5) 20.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до двох років чотирьох місяців позбавлення волі;

6) 30.07.2015 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до двох років чотирьох місяців позбавлення волі,

мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1

відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.04.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

На дану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з тим, що суд не витребував з СІ № 7 м. Маріуполя необхідні документи для розгляду його клопотання та необґрунтовано відмовив в його задоволенні. Просить ухвалу суду скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, представника СІЗО № 7, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Суд, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_7 не дослідив всебічно та повно всі необхідні обставини.

Згідно характеристики старшого інспектора соціально-виховної та психологічної роботи засуджений під час перебування обов`язки чергового по камері виконує, ввічливий, не конфліктує, привітний, зовні охайний, до суспільно-корисної праці не залучався. (а.п. 7)

Відповідно до вимог ст. 118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі мають право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Засуджені залучаються до суспільно корисної праці з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, на підприємствах, у майстернях колоній, а також на державних або інших форм власності підприємствах за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.

Відсутність залучення засудженого до суспільно-корисної праці з боку керівництва Маріупольського СІ № 7 м. Маріуполя не можна ставити в провини засудженому, і відповідно, враховувати як обставину, яка перешкоджає його умовно достроковому звільненню.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджений має одне заохочення та погашене стягнення, що колегія суддів не вбачає як обставину, що виключає застосування умовно-дострокового звільнення. (а.п. 8)

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості.

Матеріали провадження не містять даних про те, що засуджений будь-коли відмовлявся від виконання наданої йому роботи, ці дані підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду представник СІЗО № 7 м. Маріуполя, де засуджений відбуває покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 його засуджено за злочин середньої тяжкості, на день звернення ним до суду першої інстанції він відбув 1/2 частину строку покарання, стягнень не має, має одне заохочення, характеризується позитивно.

За таких обставин апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, а клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 26.04.2016 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення задовольнити.

ОСОБА_7 умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 30 липня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на невідбутий строк 6 місяців 1 день позбавлення волі.

Судді: