Справа № 355/77/16-к
Кримінальне провадження № 1-кп/355/22/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" травня 2016 р. Баришівський районний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000533 від 08.06.2015 року за обвинувальним актом, затвердженим прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта загальна середня, розлученого, не працюючого, пільг та державних нагород не має, раніше судимого:

-Луцьким міськрайонним судом Волинської області 28.08.2013 року за ч.2 ст.125, ч. 2 ст. 186, ст .70 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст..ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- Луцьким міськрайонним судом Волинської області 04.03.2014 року скасовано звільнення від відбуття покарання та направлено для відбування покарання у місця позбавлення волі;

-Ківерцівським районним судом Волинської області 25.07.2014 року скорочено наполовину строк невідбутої частини покарання на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року;

- Ківерцівським районним судом Волинської області 13.11.2015 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 7 місяців 16 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кілія, Одеської області, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, пільг та державних нагород не має, раніше судимого:

-Кілійським районним судом Одеської області 27.05.2013 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, пільг та державних нагород не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
16 січня 2016 року близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на території селищного цвинтаря, що розташований в смт. Баришівка Київської області неподалік від залізничної зупиночної платформи «Селичівка», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа, помітили ОСОБА_8 , який йшов від залізничної зупиночної платформи «Селичівка» через територію вказаного селищного цвинтаря в напрямку до вул. Пархоменка в смт. Баришівка Київської області та в руках тримав мобільний телефон.
В цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння вказаним мобільним телефоном та іншим майном ОСОБА_8 для власного збагачення. З цією метою, ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення аналогічних злочинів проти власності, під час умовно-дострокового звільнення, запропонував ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленій слідством особі здійснити відкрите викрадення майна ОСОБА_8 на що останні погодились.
16 січня 2016 року близько 19 год. 10 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інша невстановлена слідством особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, не приховуючи свого наміру та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи відкрито для ОСОБА_8 , заздалегідь розподіливши ступінь співучасті, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи майном останнього.
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, повалили ОСОБА_8 на землю, а ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, реалізуючи спільний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майни з корисливих мотивів, спостерігаючи неподалік за діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , слідкували, щоб ніхто із сторонніх осіб не завадив реалізувати спільний намір викрасти майно.
В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інша невстановлена слідством особа, подолавши опір потерпілого ОСОБА_8 , у володінні якого перебувало майно, застосовуючи фізичну силу, зокрема, тримаючи його за руки та ноги, відкрито заволоділи мобільним телефоном смартфоном «Sоnу Хреria М4 AdqvaDual Е2312» вартістю 4940,52 грн., згідно висновку експерта №8-04/44 від 18.02.2016 року, електронною книгою «РоскеtВооk 630 КеnzоGrеу» вартістю 4652,25 грн., згідно висновку експерта №8-04/44 від 18.02.2016 року та іншими речами: портмоне, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 368 гривень, курткою та рюкзаком, що належать ОСОБА_8 , чим завдали потерпілому матеріальних збитків.
Викраденим майном ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та інша невстановлена слідством особа розпорядилися на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав суду, що після звільнення з місць позбавлення волі приїхав в м. Київ влаштуватись на роботу. В січні місяці 2016 року познайомився на центральному залізничному вокзалі міста Києва з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . ОСОБА_5 запропонував їм та ще одному чоловіку на ім,я ОСОБА_9 поїхати в селище Баришівка та заволодіти чужим майном. Електропотягом сполученням Київ-Яготин в чотирьох приїхали за залізничну платформу «Селичівка», побачили потерпілого, який теж вийшов з електропотягу та пішов кладовищем. ОСОБА_6 з ОСОБА_9 залишились пильнувати, а ОСОБА_5 з ОСОБА_7 побігли до потерпілого, де ОСОБА_5 збив його з ніг, забрали телефон, електронну книжку, куртку, партмане з грошовими коштами в сумі 368 грн. і всі разом пішли на залізничну станцію «Баришівка», де сіли в маршрутний автобус до Києва. В ломбарді здали телефон і електронну книжку, отримали 3900 грн., поділили між собою по 900 грн. та розійшлись. 20 січня його затримали працівники поліції. Просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав суду, що 13 січня 2016 року з Хмельницької області приїхав в м. Київ шукати роботу і так як роботи не було, познайомився з хлопцями, з якими приїхав електропотягом на залізничну платформу в село Селичівка. Біля 19 години побачили потерпілого на території кладовища і домовились між собою хто, що буде робити. Він з ОСОБА_10 пішли за потерпілим, а інші двоє дивились за дорогою. ОСОБА_10 завалив потерпілого, а ОСОБА_11 тримав його за руки. На землі лежав мобільний телефон потерпілого. Вони забрали телефон, куртку, рюкзак, електронну книжку, гаманець з грошима. Потім прийшли на залізничну станцію в селищі Баришівка, сіли в автобус і поїхали в м. Київ, де в ломбард здали мобільний телефон і електронну книжку. Йому дісталось 900 грн. Про те щоб когось пограбувати вони домовились ще в ОСОБА_12 . Просить суд суворо його не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав суду, що він теж приїхав до м. Києва шукати роботу, але не знайшовши роботу, пішов на залізничний вокзал і там зустрів ОСОБА_10 з ОСОБА_11 і хлопця на ім,я ОСОБА_9 . Три дні вони так жили в залі очікування, потім домовились поїхати в селище Баришівка когось обікрасти. Ініціатором був ОСОБА_10 . На залізничній платформі «Селичівка» вони побачили, як з електропоїзда вийшов потерпілий і пішов на територію кладовища. ОСОБА_11 і ОСОБА_10 пішли за ним, а ОСОБА_13 з ОСОБА_9 залишились за територію кладовища пильнувати щоб ніхто не йшов. Що було на кладовищі він не бачив. Коли речі у потерпілого були забрані то вони вчотирьох пішли на залізничний вокзал в селищі Баришівка. В м. Києві забрані у потерпілого речі ОСОБА_10 здав у ломбард.

Окрім показів обвинувачених, доказами на підтвердження встановлених судом у судовому засіданні у кримінальному правопорушенні обставин є покази потерпілого ОСОБА_8 , який показав суду, що ввечері 16.01.2016 року повертався з роботи з дівчиною електропотягом сполученням Київ-Яготин. Вийшли на зупиночній платформі «Селичівка». Дівчина пішла в село Селичівка, а він в селище Баришівка. Коли дійшов до кладовища то його збили з ніг, тілесні ушкодження не наносили забрали мобільний телефон, електронну книгу, куртку, гаманець з грошима, ключі від квартири. Йому повернуто електронну книгу, гаманець та ключі від квартири. Цивільний позов не заявляв і заявляти не буде. На лаві обвинувачених знаходяться саме ті особи, які ограбували. Просить суд покарати їх справедливо.
Свідок ОСОБА_14 показала суду, що 16.01.2016 року вона з ОСОБА_15 о 19 годині поверталися електропотягом з роботи. Вийшли на зупиночній платформі «Селичівка». ОСОБА_16 допоміг їй зійти з платформи і вона пішла додому в село Селичівка, а він в Баришівку. О 20 годині ОСОБА_16 написав їй SMS повідомлення про те, що його пограбували.

Свідок ОСОБА_17 показала суду, що потерпілий по справі є її син ОСОБА_18 , який 16.01.2016 року ввечері прийшов додому без куртки, рюкзака без мобільного телефону та інших речей і повідомив, що його пограбували. Вона зразу ж зателефонувала в поліцію.

Крім визнання вини обвинуваченими, їх винність у вчиненні вказаного злочину підтверджується доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-заявою потерпілого ОСОБА_8 про злочин від 16.01.2016 року;

-даними протоколу огляду місця події від 17.01.2016 року та фототаблицями до нього, яким було оглянуто місце скоєння злочину, а саме територія кладовища в селищі Баришівка Київської області;

-даними трьох протоколів пред,явлення осіб для впізнання від 20.01.2016 року;

-даними протоколу огляду місця події від 20.01.2016 року та фототаблицями до нього;

-даними чотирьох протоколів проведення слідчого експерименту від 22.01.2016 року за участю обвинувачених та потерпілого;

-двома протоколами проведення додаткового слідчого експерименту від 09.03.2016 року;

-товарним чеком від 02.11.2015 року про вартість мобільного телефону смартфоном «Sоnу Хреria М4 AdqvaDual Е2312»;
-товарним чеком від 11.07.2015 року про вартість електронної книги «РоскеtВооk 630 КеnzоGrеу»;
-висновком судово-психіатричної експертизи №87 від 17.02.2016 року відносно ОСОБА_5 у якого ознак психічного недорозвинення, розладів особистості, психічного захворювання із психотичною або вираженою невротичною симптоматикою не виявлено. В період інкримінованих йому дій і в теперішній час на психічне захворювання, передбачене ст.19, 20 КК України, в тому числі на тимчасове порушення психічної діяльності не страждав і не страждає, тому він міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування медичних заходів, передбачених ст.94 КК України він не потребує. ОСОБА_5 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (МКХ-10; F10) та потребує застосування до нього медичних заходів, що мають відношення до лікування хронічного алкоголізму. Протипоказань для такого лікування у нього не виявлено;

-висновком судово-психіатричної експертизи №88від 17.02.2016 року відносно ОСОБА_7 , який страждав у період інкримінованих йому дій та страждає в теперішній час на легку розумову відсталість в формі олігофренії в ступеню легко вираженої дебільності (МКХ-10 F10.24). В період інкримінованих йому дій ОСОБА_7 перебував у стані простого алкогольного сп,ягніння. Психічні розлади виражені у нього настільки, що в період інкримінованих йому дій і в теперішній час міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК україни ОСОБА_7 не потребує, але до нього можуть бути застосовані медичні заходи, що мають відношення до лікування хронічного алкоголізму, протипоказань для цього у нього не виявлено;

Суд не приймає до уваги і не вважає доказом по справі «Висновок товарознавчої експертизи» від 03.03.2016 року, складений головою правління Баришівського районного споживчого товариства ОСОБА_19 щодо вартості наданих їй слідчим речей.

Суд вважає доведеним обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, якого повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) і його дії вірно кваліфіковані за даною статтею КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров,я потерпілого, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який посередньо характеризується по місцю проживання, за місцем попереднього ув,язнення в Цуманській ВК №84 характеризується позитивно, ніде не працює, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 2013 року в Луцькій центральній районній лікарні, після звільнення Ківерцівським районним судом Волинської області 13.11.2015 року з місць позбавлення волі умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 7 місяців 16 днів, належних висновків не зробив і в зазначений термін знову вчинив умисний корисливий злочин. Суд також звертає увагу на те, що ініціатором вчинення злочину є ОСОБА_5 .
Суд вважає доведеним обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, якого повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) і його дії вірно кваліфіковані за даною статтею КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров,я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання у Славутській міській раді Хмельницької області,
одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, те що перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість та у лікаря нарколога з діагнозом РППВВА алкоголізму.
Суд вважає доведеним обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, якого повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) і його дії вірно кваліфіковані за даною статтею КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров,я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_20 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, який негативно характеризується по місцю проживання у Лісківській сільській раді Кілійського району Одеської області, те, що у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України вчинений обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
Судом в судовому засіданні приєднані до матеріалів справи матеріали кримінального провадження, які досліджені судом.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 186 України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу та на підставі ст. 71 КК України з урахуванням, як пом,якшуючих, так і обтяжуючих вину обставин та добутих в судовому засіданні доказів.

Обставини, які пом,якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України: рецидив злочину.

На обліку у лікаря психіатра ОСОБА_5 не перебуває, однак перебуває на обліку у нарколога з 2013 року.

Суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_5 ст. 75 та ст. 76 КК України не має і це підтверджується добутими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до Закону України №838-V111 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув,язнення у строк покарання та ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню необхідно зарахувати 254 дні в строк відбуття покарання строк попереднього ув,язнення 127 днів з 21.01.2016 року по 26.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 186 України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу з урахуванням, як пом,якшуючих, так і обтяжуючих вину обставин та добутих в судовому засіданні доказів.

Обставини, які пом,якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст. 67 КК України: відсутні.

Суд вважає, що є підстави для застосування до ОСОБА_7 ст. 75 та ст. 76 КК України і це підтверджується добутими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 186 України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу з урахуванням, як пом,якшуючих, так і обтяжуючих вину обставин та добутих в судовому засіданні доказів.

Обставини, які пом,якшують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , передбачені ст. 67 КК України: відсутні.

Суд вважає, що є підстави для застосування до ОСОБА_6 ст. 75 та ст. 76 КК України і це підтверджується добутими в судовому засіданні доказами.

В ході судового розгляду справи встановлено, що процесуальні витрати по справі за проведення Київським обласним НДКЦ судово-товарознавчої експертизи за №8-04/44 від 18.02.2016 року становлять 429 грн. 66 коп.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі : електронну книгу, гаманець та ключі від квартири, згідно постанов слідчого від 20.01. та від 25.01.2016 року визнано речовими доказом та приєднано до матеріалів провадження і знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 .

Речові докази по справі : три квитанції та касовий чек знаходяться при матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції 2012 року), суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді чотирьох років п,яти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.11.2015 року та остаточно засудити ОСОБА_5 до чотирьох років восьми місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 вираховувати з 21 січня 2016 року і утримувати під вартою в СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу, але не більше шести десяти днів.

ОСОБА_5 строк відбування покарання вираховувати з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з 21.01.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання 254 дні - строк попереднього ув,язнення - 127 днів у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув,язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з 21.01.2016 року по 26.05.2016 року та строк тримання під вартою в слідчому ізоляторі до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді чотирьох років п,яти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов,язати ОСОБА_6 періодично з,являтися для реєстрації в кримінально-воконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати звільнивши його з під варти із зали суду.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов,язати ОСОБА_7 періодично з,являтися для реєстрації в кримінально-воконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати звільнивши його з під варти із зали суду.

Процесуальні витрати по справі за проведення Київським обласним НДКЦ судово-товарознавчої експертизи за №8-04/44 від 18.02.2016 року, які становлять 429 грн. 66 коп. покласти солідарно в рівних долях по 143 грн. 22 коп. на кожного із засуджених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази по справі: електронну книгу, гаманець та ключі від квартири, згідно постанов слідчого від 20.01. та від 25.01.2016 року, які визнано речовими доказами та приєднані до матеріалів провадження і передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після вступу вироку з законну силу дозволити використовувати йому на свій розсуд.
Речові докази по справі : три квитанції та касовий чек знаходяться при матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області, а засудженими з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1