У Х В А Л А

21.09.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/4008/15-к (справа № 308/4008/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, тимчасово непрацюючого, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ужгород, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, освіта незакінчена вища, непрацюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
08 квітня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 від 26.01.2015 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ст. 348 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою суду від 14.04.2016 року судом було задоволене клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про розгляд справи судом присяжних, передано справу № 308/4008/15-к відповідальній особі апарату суду для визначення автоматизованою системою документообігу складу суду присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.
У цей час триває формування суду присяжних.
Відповідно до ч. 3 ст. 384 КПК України усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.
Згідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
У зв`язку зі спливом 28.09.2016 року строку з дня продовження 01.08.2016 року строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання їх під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим до 2-ох місяців, оскільки вважає що продовжують існувати всі ризики, передбачені КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 і його захисник - ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 підтримали думку прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою свого підзахисного, оскільки вважає, що будь які ризики на цей час не існують.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_10 , заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою свого підзахисного, оскільки прокурором не доведено ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , суд, враховуючи тяжкість злочинів, санкція за один з яких передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а за інший довічне позбавлення волі, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаю, що строк тримання під вартою слід продовжити, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни запобіжного заходу на інший, більш м`який та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція за який передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, те, що обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, вважаємо, що останньому слід продовжити строк тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_9 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, не надано докази погіршення його стану здоров`я.

Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 369-372 КПК України суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 18 листопада 2016 року.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою до 18 листопада 2016 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області, Закарпатської УВП № 9.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1