Справа № 161/7221/16-к Провадження №11-кп/773/525/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.286 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7 ,

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцька Волинської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з професійно-технічною освітою, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина - донька ОСОБА_11 , 2001 р.н., не працюючий, не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_10 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов КЗ "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_7 задоволено повністю, стягнуто майнову шкоду в сумі 8128 грн. 00 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування майнової шкоди, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду витрати на лікування та придбання медикаментів на суму 311 грн. 91 коп., моральну шкоду в сумі 75000 грн., а також витрати, понесені потерпілою на правову допомогу в сумі 4000 грн.

В решті позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

У справі вирішене питання речового доказу.
Переглядаючи справу в порядку апеляційного провадження, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком суду ОСОБА_10 визнаний винним і засуджений за те, що він 04 квітня 2016 року, близько 14 год. 00 хв., в світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки "BMW 520D", р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Рівненській в напрямку вул. Теремнівської зі сторони пр. Відродження в місті Луцьку, зі швидкістю приблизно 40 км/год., під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований навпроти буд. № 145 по вул. Рівненській в м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від спостереження за нею, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу, таким чином не надав дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка здійснювала перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва на право відносно руху автомобіля та здійснив наїзд на неї.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток тазу зліва, а саме, краєвий крила крижової кістки без зміщення, основи лонної кістки без зміщення, подвійний сідничної кістки без зміщення, підшкірну гематому лобної ділянки голови справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 501 від 18 травня 2016 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, отримання потерпілою ОСОБА_7 , вищевказаних тілесних ушкоджень, стало грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог п.п. 2.3 (б), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 не оспорюючи рішення суду в частині фактичних обставин справи, кваліфікації дій підзахисного, призначеного обвинуваченому покарання, а також щодо відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої, при цьому не погоджується з рішенням суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої. Вважає, що судом допущені істотні порушення вимог цивільного та кримінально процесуального закону. Зокрема, відповідно до вимог законодавства, потерпіла ОСОБА_7 , звертаючись до суду з позовною заявою про відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди повинна була сплатити судовий збір, передбачений ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Разом з тим, суд першої інстанції не перевірив сплату судового збору потерпілої, незаконно розглянув її позовну заяву, чим грубо порушив вимоги законодавства. Просив вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд цивільного позову потерпілої в порядку цивільного судочинства в Луцькому міськрайонному суді в іншому складі суду.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого представник потерпілої вважає, що скаржником не наведено порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку. Просила залишити вирок суду щодо ОСОБА_10 без змін.

Обвинувачений ОСОБА_10 на розгляд справи в суд апеляційної інстанції за апеляційною скаргою в його інтересах не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Заслухавши думку захисника обвинуваченого, який вважав за можливе проводити судовий розгляд у відсутності обвинуваченого, зважаючи на те, що апеляція подана в його інтересах і в ній не ставиться питання про погіршення його становища, міркування прокурора, потерпілої і її представника, які погодились з думкою захисника, суд за таких обставин вирішив проводити апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції, захисника, який підтримав подану апеляцію і просив скасувати вирок суду в частині вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди з наведених в апеляції мотивів, міркування прокурора, потерпілої і її представника, які заперечили апеляцію та просили залишити вирок без зміни, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах поданої апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, які учасниками судового розгляду не оспорюються.
Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_10 є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, доводи захисника про те, що судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 допущено істотне порушення кримінального процесуального закону не заслуговують на увагу.
Як вбачається з вироку, суд першої інстанції цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнив частково. Стягнув з обвинуваченого ОСОБА_10 в користь ОСОБА_7 майнову шкоду витрати на лікування та придбання медикаментів на суму 311 грн. 91 коп., моральну шкоду в сумі 75000 грн.

Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 про відшкодування майнової, моральної шкоди та витрат на правову допомогу вирішений відповідно до вимог діючого законодавства на підставі наявних доказів з зазначенням розрахунку суми, яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

В поданій апеляційній скарзі стороною захисту оспорюється вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди тільки щодо несплати потерпілою судового збору.

Судом першої інстанції встановлені обставини заподіяння потерпілій моральної шкоди. Моральна шкода потерпілій ОСОБА_7 спричинена незаконними діями ОСОБА_10 щодо спричинення потерпілій тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо не сплаченого судового збору по відшкодуванню моральної шкоди, виходячи з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» №3674 VI від 08.07.2011 року позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Зважаючи на те, що в результаті вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення потерпілій і цивільному позивачу ОСОБА_7 була заподіяна шкода у виді ушкодження здоров`я, а саме тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а тому вона звільнена від сплати судового збору.
Враховуючи те, що заявлений цивільний позов ОСОБА_7 в частині стягнення на її користь моральної шкоди судом першої інстанції вирішений у відповідності до норм матеріального і процесуального права, а стороною захисту його вирішення в частині обгрунтованості не оспорювався, а тому колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку з врахуванням доводів зазначених у апеляції немає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2016 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: