ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1904/16-к
№ 1-кп/636/291/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінального провадження №0000825 від 08 травня 2016 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чкаловське, Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше неодноразово судимого, в останнє за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 26.05.2014 р. за ч.1 ст. 164КК України до покарання 1 рік 6 місяців обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки, в силу ст. 89 КК України судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:

07 травня 2016 року близько 11-00 години ОСОБА_4 , маючи злочинний намір на таємне заволодіння чужим майном, заздалегідь заволодівши ключами від гаражного приміщення з особовим рахунком № НОМЕР_1 , 6 ряд по вул.Шевченко, смт.Чкаловське Чугуївського району Харківської області, що знаходився у користуванні потерпілого ОСОБА_5 , прийшов з раніш знайомим йому ОСОБА_6 до вказаного гаражного приміщення. Достовірно розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 неправдиву інформацію про своє право власності на шиферні листи, що знаходяться в гаражі. Далі ОСОБА_4 , маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом наживи та збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно для власника майна, відкривши один замок гаражу ключами, а другий збивши палицею, викрав з гаражного приміщення 38 листів шиферу ТТХ-112,5х175см, товщина листа 0,6-0,75см, 6-ти хвильовий, б/у, без пошкоджень, за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 800,00грн. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було завдано, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №5437 від 24.05.16, матеріальної шкоди на суму 1900,00грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених обставин визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, пояснивши, що 07 травня 2016 року близько 11-00години, будучи обізнаним про наявність в гаражі, яким користується його дядя ОСОБА_5 , шиферу, що належить останньому, маючи намір забрати такий шифер в рахунок відшкодування боргу, він взяв ключі від гаражу і, відкривши один замок наявним ключем, а інший збивши, проник до приміщення гаражу, звідки викрав шифер в кількості 35 листів, який продав ОСОБА_6 , запевнивши останнього в належності йому даного майна.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, прокурор правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням у інше приміщення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 - щире каяття.
Обставиною, яка відповідно п.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.

Судом вивчено дані, що характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно статті 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного і вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства.

Суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин в період випробувального строку, а отже остаточне покарання має бути призначено відповідно до положень ч.1 ст.71 КК України, п. «б» ч.1 ст.72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати, передбачені ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого. Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, ст.72 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 26 травня 2014 року, яким за ч.1 ст.164 КК України призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі (в порядку ст.72 КК України переведено до 9 місяців позбавлення волі), і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27), заключивши його під варту негайно в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25 жовтня 2016року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід Державного бюджету України витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи від 24.05.16 №5437 у сумі 440,50грн. (чотириста сорок гривень 50 коп.).

Речові докази у справі: 38 листів шиферу ТТХ-112,5х175см, товщина листа 0,6-0,75см, 6-ти хвильовий, б/у, без пошкоджень, передані на зберігання ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя