Справа № 477/1182/16-к
Провадження № 1-кп/477/92/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2016 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 29.06.2011р. - Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки; 2) 08.09.2011р. - Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; 3) 01.11.2012р. - Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, звільнився 02.03.2016 року, за відбуттям строку покарання,
-у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
-у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
З викраденим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з місця події зникли, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, тим самим спричинили ПАТ «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоду на загальну суму 8878, 76 гривень.
Крім того, 27 квітня 2016 року ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_7 , а саме, грошових коштів у розмірі 5 000 гривень, використовуючи заздалегідь підготовлену фомку, шляхом віджиму дверей проникли до приміщення будинку АДРЕСА_5 , де під час вчинення таємного викрадення чужого майна, їх дії були помічені ОСОБА_7 .
Після цього, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його дії вже носять відкритий характер, не вчинивши усіх дій, які вважав за необхідне вчинити для доведення крадіжки до кінця з причин, що не залежали від його волі, припинив вчиняти викрадення майна ОСОБА_7 , та з місця вчинення злочину зник.
В цей же час ОСОБА_4 , вчиняючи таємне викрадення чужого майна, взяв мобільний телефон «Нокіа» 1280 (IMEI: НОМЕР_1 ) вартістю 250 грн., належний ОСОБА_7 , із кімнати будинку, який помістив до кишені, після чого був помічений потерпілою. В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії вже носять відкритий характер, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, вийшовши за рамки домовленості з ОСОБА_3 , який в свою чергу припинив вчиняти викрадення, відкрито викрав належний потерпілій мобільний телефон «Нокіа» 1280 (IMEI: НОМЕР_1 ) вартістю 250 гривень, з яким із місця вчинення злочину зник, маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 250 грн.
Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_3 , передбачена ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Відповідальність за дії, вчинені ОСОБА_4 , передбачена ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України.
Під час розгляду справи прокурором змінено обвинувачення та дії ОСОБА_3 за епізодом вчинення викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 перекваліфіковані з ч. 3 ст. 186 КК України на ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у зміненому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що в ніч на 17 квітня 2016 року він, узявши монтировку, заліз по дереву на дах будівлі банку, зняв шифер та, проламавши доски, проник до приміщення, де знаходився сейф. Сигналізація не спрацювала і він її вимкнув. Зрозумівши, що сам він сейф відкрити не зможе, він тим же шляхом виліз з приміщення банку та наступного дня запропонував ОСОБА_4 вчинити крадіжку, на що останній погодився. В ніч на 18.04.2016 року вони разом з ОСОБА_4 , узявши монтировку та лом, тим же шляхом, через дах, проникли до приміщення банку. За допомогою лому зламали сейф, звідки забрали сім тисяч гривень та зразки грошових купюр. Викрадені гроші поділили порівну, а зразки він забрав собі. Гроші програв, зразки перерахував на банківську картку сестри через термінал, а ті, що не пройшли через термінал викинув.
Пізніше від ОСОБА_4 він дізнався, що у потерпілої ОСОБА_7 вдома можуть зберігатись гроші в сумі не менше, ніж 5000грн., оскільки вона отримувала значну пенсію. Вони домовились проникнути до неї в будинок та пошукати гроші. Узявши монтировку та закривши обличчя заздалегідь заготовленими речами: він - за допомогою шапки-маски, яку використовують при поїздках на велосипеді, а ОСОБА_4 за допомогою шарфу, вони вночі прийшли до будинку потерпілої та шляхом віджиму вхідних дверей за допомогою монтировки, проникли до будинку, де зайшли до кімнати і почали шукати гроші. Він дивився у шафі, а ОСОБА_8 в іншій частині кімнати, де саме він не бачив. В цей час з іншої кімнати вийшла потерпіла та стала кричати. Вони з ОСОБА_8 втекли. Гроші він знайти не встиг, а коли вже йшли додому, ОСОБА_8 показав йому мобільний телефон, повідомивши, що він його взяв у кімнаті будинку потерпілої.
Пред`явлений під час судового засідання цивільний позов, з урахуванням збільшення позовних вимог, визнав повністю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у зміненому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 18.04.2016 року йому зателефонував ОСОБА_3 та запропонував викрасти гроші з приміщення банку, повідомивши, що він вже був у банку та відімкнув сигналізацію, відеокамер там нема та запевнив, що їх не помітять. Він погодився на пропозицію ОСОБА_3 , оскільки йому потрібні були гроші. Ввечері вони на велосипедах поїхали в с. Шевченкове, залишили велосипеди у матері ОСОБА_3 та, взявши лом та монтировку, пішли до приміщення банку. По дереву залізли на дах та, через пошкоджену покрівлю потрапили у приміщення з сейфом. Протягом 1,5- 2-х годин зламали сейф, забрали гроші та втекли. Гроші поділили порівну, а зразки грошових купюр ОСОБА_3 забрав собі. Викрадені гроші він потратив на особисті потреби.
Пізніше він розповів ОСОБА_3 , що знає ОСОБА_7 та, за його припущенням, в неї повинні бути гроші, оскільки вона отримує велику пенсію. Він знав розташування кімнат у будинку, оскільки раніше там був, коли допомагав потерпілій по господарству. Домовившись вчинити крадіжку, вони з ОСОБА_3 , закривши обличчя заздалегідь приготовленими шапкою та шарфом, щоб їх не впізнали, пішли до будинку потерпілої, за допомогою монтировки відкрили вхідні двері та, зайшовши до кімнати, почали шукати гроші. ОСОБА_3 одразу пішов до шафи та почав шукати там гроші, зазначивши, що зазвичай люди зберігають гроші у шафі серед білизни, а він побачив на телевізорі мобільний телефон та, нічого не сказавши ОСОБА_3 , узяв його та поклав до кишені. Те, що він узяв мобільний телефон, ОСОБА_3 не бачив, бо стояв до нього спиною. В цей час вони почули якийсь шум та вийшли в коридор, де побачили потерпілу, яка закричала на них та вони втекли. По дорозі він повідомив ОСОБА_3 про те, що він узяв в будинку потерпілої телефон. Цей телефон він сховав у себе вдома, де згодом він і був виявлений під час обшуку працівниками поліції.
Пред`явлений під час судового засідання цивільний позов, з урахуванням збільшення позовних вимог, визнав повністю.
В судовому засіданні представник потерпілого пояснила, що працює в юридичному відділі філії ПАТ «Державний ощадний банк України». 19.04.2016 року, прийшовши на роботу, вона дізналась про вчинення крадіжки грошових коштів та зразків грошових купюр. Про крадіжку були повідомлені працівники поліції, проведено звірку та виявлена нестача грошових коштів. Цивільний позов підтримала та просила задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, відповідно до наданих суду заяв, змінений обвинувальний акт отримала, з положеннями ч.3 ст. 338 КПК України ознайомлена, просила розгляд справи проводити у її відсутність.
Окрім повного визнання обвинуваченими своєї провини та пояснень представника потерпілого, вина обвинувачених також підтверджується дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, а саме:
заявою про вчинення кримінального правопорушення та даними протоколу прийняття заяви про вчинення крадіжки грошових коштів, належних АТ «Ощадбанк» ( а.с. 63, 79, 84);
заявою ОСОБА_7 та протоколом прийняття заяви про викрадення мобільного телефону ( а.с. 89-90);
постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань ( а.с. 87,88)
даними протоколу огляду місця події від 19.04.2016 року, згідно якого оглянуте приміщення відділення АТ «Ощадбанк», розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Шевченкове, вул. Шевченка, 31, з фототаблицею. Під час огляду виявлено та вилучено два фрагменти взуття, частина замку з сейфу (а.с. 64-78);
даними акту про розбіжності від 19 квітня 2016 року, відповідно до якого виявлена нестача грошових коштів: готівкові кошти на суму 7942,76грн., зразки гривні на суму 936 грн. ( а.с. 80);
даними протоколу огляду місця події від 27.04.2016 року, відповідно до якого оглянута територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , з фототаблицею. Під час огляду виявлені та вилучені об`ємний слід підошви взуття, два сліди стороннього предмету на дверному полотні ( а.с. 91-101);
даними протоколу огляду місця події від 27.04.2016 року, згідно якого оглянута територія домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_4 , з фототаблицею. Під час огляду вилучений мобільний телефон ( а.с. 103-105);
даними протоколу огляду предмета від 28.04.2016 року, відповідно до якого оглянутий мобільний телефон Нокіа 1280 ІМЕІ НОМЕР_1 чорного кольору, з фототаблицею, який в подальшому визнаний речовим доказом та переданий під розписку потерпілій ОСОБА_7 ( а.с. 115-118);
переглянутим під час судового засідання відео-аудіо записом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , під час якого останній на місці розповів та продемонстрував обставини вчиненого та даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.04.2016 р. ( а.с. 122-125, 207), та, як додатково пояснив в судовому засіданні обвинувачений, він не зазначав про участь ОСОБА_9 у вчиненні злочину через бажання допомогти уникнути останньому від відповідальності, однак пізніше він дізнався, що потерпіла ОСОБА_7 дала покази, в яких зазначила, що бачила двох осіб;
даними протоколу огляду предмету від 08.05.2016 року, згідно якого оглянута маска на обличчя сірого кольору, з фототаблицею ( а.с. 126-127);
даними висновку експерта № 1022 від 02.06.2016 року за результатами трасологічної експертизи, відповідно до якого два гіпсові зліпки низу підошви взуття, вилучені 19.04.2016 року при проведенні огляду місця події, могли бути утвореними слідоутворюючими поверхнями, малюнок якої аналогічний за загальними ознаками малюнку низу підошви кросівок, добровільно виданих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з фототаблицею ( а.с. 137-145);
даними висновку експерта № 1024 від 22.06.2016 року за результатами судової трасологічної експертизи, відповідно до якого два сліди давлення на дерев`яній рейці, вилучені під час огляду місця події від 19.04.2016 року за адресою: АДРЕСА_6 , залишені інструментами ( предметами), які мають такі ж форму та розміри робочої частини, як трапецієвидна робоча частина фомки, що добровільно видав ОСОБА_4 ; два сліди давлення на двох полімерних зліпках, вилучених в ході огляду місця події від 27.04.2016 року за адресою: АДРЕСА_5 , залишені інструментами ( предметами), які мають такі ж форму та розміри робочої частини, як трапецієвидна робоча частина фомки, що добровільно видав ОСОБА_4 ( а.с. 172-180);
даними довідки про рух коштів на рахунку, відповідно до якої на банківську картку зараховано 810грн.46коп. ( а.с. 184);
даними щодо вартості мобільного телефону Нокіа 1280 ( а.с. 205).
Аналізуючи досліджені у справі докази, суд приходить до висновку про викрадення ОСОБА_3 майна ПАТ «Державний ощадний банк України», та вчинення незакінченого замаху на викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 , та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, та незакінчений замах та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Аналізуючи досліджені у справі докази, суд приходить до висновку про вчинення ОСОБА_4 викрадення майна ПАТ «Державний ощадний банк України», та вчинення відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище, та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує що він вчинив злочини, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів, не працевлаштований, не одружений, раніше судимий, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вину визнав повністю, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, спричинену шкоду не відшкодовано.
Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обставинами, які пом`якшують покарання,судом визнається визнання вини.
Враховуючи обставини вчинення злочину, дані про особу, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, ту обставину, що злочини вчинені через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, та вчинення двох злочинів протягом місяця, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України, вважаючи саме такий вид покарання необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив злочини, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких злочинів, не працевлаштований, перебуває у цивільному шлюбі, раніше не судимий, вину визнав повністю, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, завдану ПАТ «Державний ощадний банк України» шкоду не відшкодовано, телефон повернуто потерпілій.
Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини.
Враховуючи обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого та сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що злочини вчинені протягом місяця, через незначний проміжок часу, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій ч.3 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 186 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною та достатньою для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12.травня 2016 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, дію якого продовжено ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області: ухвалою від 23 червня 2016 року - по 25 серпня 2016 року включно, ухвалою від 26 липня 2016 року по 23 жовтня 2016 року включно, ухвалою від 04 жовтня 2016 року по 21 грудня 2016 року включно. Враховуючи, що ризики, які стали підставою для обрання та продовження строку дії такого запобіжного заходу не зменшились, а інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів, суд приходить до висновку, що обраний ОСОБА_3 запобіжний захід слід залишити до набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з дня затримання, тобто з 28 квітня 2016 року і до набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 100 КПК України речовими доказами у справі слід розпорядитись наступним чином: мобільний телефон Нокіа 1280 ІМЕІ НОМЕР_1 чорного кольору, переданий під розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити останній за належністю; маску для обличчя сірого кольору, передану потерпілій ОСОБА_7 , - знищити; гіпсовий зліпок зі слідом підошви взуття та два гіпсові зліпки зі слідами низу підошви взуття гумові капці та підошви від кедів Домославського, запаковані в сейф-пакет № 3238873, та передані до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області знищити; кросівки ОСОБА_3 , запаковані в сейф-пакет № 3238873, та передані до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області повернути останньому за належністю, а за не витребуванням знищити; дві таблиці до протоколу огляду місця події, три дактилокарти та аркуш з відбитками пальців рук, запаковані в сейф-пакет № 2295796, полімерний зліпок сліду злому, дерев`яну рейку зі слідом злому, металеву фомку, запаковані в сейф-пакет № 3210384, передані на зберігання до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області знищити; металевий лом, запакований в сейф-пакет № 1986261, переданий на зберігання до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області та належний ОСОБА_11 повернути останньому за належністю, а за не витребуванням знищити.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню в солідарному порядку витрати на проведення трасологічних експертиз № 1022, № 1024, які підтверджують винуватість, в сумі 4402грн.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, тобто, з 28 квітня 2016 року.
На підставі ст. 72 КК України в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з моменту затримання, тобто з 28 квітня 2016 року по день набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
за ч.3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки;
на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня виконання вироку.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 4402 ( чотири тисячі чотириста дві) грн.
Речові докази по справі: мобільний телефон Нокіа 1280 ІМЕІ НОМЕР_1 чорного кольору, переданий під розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити останній за належністю; маску для обличчя сірого кольору, передану потерпілій ОСОБА_7 , - знищити; гіпсовий зліпок зі слідом підошви взуття та два гіпсові зліпки зі слідами низу підошви взуття, гумові капці та підошви від кедів ОСОБА_4 , запаковані в сейф-пакет № 3238873, та передані до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області знищити; кросівки ОСОБА_3 , запаковані в сейф-пакет № 3238873, та передані до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області повернути останньому за належністю, а за не витребуванням знищити; дві таблиці до протоколу огляду місця події, три дактилокарти та аркуш з відбитками пальців рук, запаковані в сейф-пакет № 2295796, полімерний зліпок сліду злому, дерев`яну рейку зі слідом злому, металеву фомку, запаковані в сейф-пакет № 3210384, передані на зберігання до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області знищити; металевий лом, запакований в сейф-пакет № 1986261, переданий на зберігання до камери речових доказів Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП України в Миколаївській області та належний ОСОБА_11 повернути останньому за належністю, а за не витребуванням знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1