Провадження № 11-кп/792/324/16
Справа № 688/3935/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесеного 17 липня 2015 року в ЄРДР за № 0000742, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 17 лютого 2016 року,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області, росіянина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27 лютого 2004 року Артемовським районним судом м. Луганська за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням і з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців;
- 20 липня 2006 року Жовтневим районним судом м. Луганська за ст.ст. 186 ч. 2, 69, 71 КК України на 2 роки 6 місяці позбавлення волі;
- 10 січня 2008 року Жовтневим районним судом м. Луганська за ст.ст. 309 ч. 1, 71 КК України на 1 рік 5 місяців позбавлення волі;
- 06 січня 2010 року Червоноперекопським міським судом Автономної республіки Крим за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 09 січня 2015 року,-
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 17 лютого 2016 року, зарахувавши час тримання під вартою з 23 вересня 2015 року по 17 лютого 2016 року включно.
Строк попереднього ув`язнення з 23 вересня 2015 року по 17 лютого 2016 року постановлено зарахувати до покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 : на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 2300 грн. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., а всього 4300 грн.; в дохід держави судові витрати за проведення судово-трасологічної експертизи в сумі 220 грн. 97 коп.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Долю речових доказів вирішено згідно вимог ст. 100 КПК України.
За вироком місцевого суду близько 09 год. 17 липня 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, проник на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , після чого переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого цвяховиймача, шляхом віджиму рами металопластикового вікна, проник в середину будинку, що знаходиться на території вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав гроші потерпілої ОСОБА_9 в сумі 2300 грн.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що місцевий суд призначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості та є несправедливим внаслідок своєї суворості.
В зв`язку з цим вважає, що вирок місцевого суду необхідно змінити, призначивши йому більш м`яке покарання.
Заслухавши: суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення у необхідному обсязі з коротким викладом апеляційних вимог; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про необхідність зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили; міркування прокурора про законність і обгрунтованість вироку та безпідставність вимог апеляційної скарги та необхідність зарахувати обвинуваченому час його перебування в слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В ч. 1 ст. 404 КПК України виписано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в житло, за викладених у вироку обставин ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом і він є обгрунтованим та не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється у ній і правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують його і воно призначено ближче до найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому місцевим судом були враховані і такі пом`якшуючі покарання обставини як часткове визнання ОСОБА_7 своєї вини та щире каяття у вчиненому.
Разом з тим, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, новий тяжкий корисливий злочин вчинив на протязі року після звільнення з місць позбавлення волі щодо особи похилого віку, тому підстав для пом`якшення йому покарання не вбачається.
За таких обставин суд апеляційної інстанції не може погодитись з твердженнями ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про призначення йому явно несправедливого покарання через його суворість.
Відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Незалежно від процесуального порядку попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після винесення вироку судом першої інстанції 17 лютого 2016 року, тобто до набрання ним законної сили, ОСОБА_7 продовжує перебувати в місці попереднього ув`язнення в СІЗО м. Хмельницького.
За таких обставин, відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України йому слід зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18 лютого по 18 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, не знаходячи підстав для зміни вироку, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426, 532 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 17 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 18 лютого по 18 травня включно 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: