Справа № 136/1095/16-к
УХВАЛА
про відмову у задоволенні скарги
12 липня 2016 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ Національної поліції України у Вінницькій області ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ Національної поліції України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 15.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000335, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2014 року, -
ВСТАНОВИВ:
07.07.2016 року представник потерпілої звернулася до слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ Національної поліції України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 15.06.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000335, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 19.11.2014 року, яку мотивувала тим, що 16.11.2016 року близько 14:30 год. громадянин ОСОБА_6 перебуваючи на присадибній земельній ділянці, яка розташована в АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_7 , спричинив громадянці ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Відомості по даному факту за заявою ОСОБА_4 були внесені до ЄРДР 19.11.2014 року за № 0000335, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Закриваючи провадження у справі слідчий дійшов висновку, що ОСОБА_6 не мав умислу на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, тобто в його діях відсутній склад злочину (суб`єктивна сторона), передбачений частиною 1 статті 125 КК України.

Оскільки слідчим не проведено слідчий експеримент, а також одночасний допит очевидців події, з метою усунення розбіжностей в їх показах, скаржник вважає висновки слідчого такими, що не ґрунтуються на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Також, скаржник вважає, що висновки слідчого про відсутність у діях ОСОБА_6 умислу на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень спростовуються показами свідка ОСОБА_8 , який був очевидцем події, що свідчить про невмотивованість постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, на думку представника потерпілої, слідчий не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, визначених частиною 1 статті 91 КПК України, у зв`язку з чим постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати.

У зв`язку з поганим самопочуттям потерпілої розгляд справи було відкладено на 12.07.2016 року.
Потерпіла в судовому засіданні скаргу підтримала, просила суд задовольнити її.
Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду скарги, начальник СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ Національної поліції України у Вінницькій області ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 12.07.2016 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення потерпілої, дослідивши матеріали, додані до скарги, судом встановлено наступне.
Зі змісту статті 91 ч.1 п.1 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 ч.1 КПК України).
Відповідно до статті 93 ч.2 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно статті 284 ч.1 п.2 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру (ст. 284 ч.4 КПК України).
Судом встановлено, 19.11.2014 року за зверненням ОСОБА_4 . Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області до ЄРДР було внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

Згідно показів потерпілої ОСОБА_4 досудовим розслідуванням встановлено, що 16.11.2014 року близького 14:30 год. вона знаходилася на земельній ділянці своєї доньки, ОСОБА_7 , яка розташована по АДРЕСА_2 . По домовленості з ОСОБА_9 він орав їй вказану земельну ділянку. Коли тракторист зорав частину городу, вийшов ОСОБА_6 , який заборонив орати землю вказавши не те, що це його власність і частина городу. В свою чергу ОСОБА_4 попросила ОСОБА_6 показати документи на землю, проте останній шарпнув її за верхній одяг та вдарив декілька разів по руках.

Покази ОСОБА_4 підтвердив її чоловік, ОСОБА_10 , який будучи допитаним в якості свідка показав, що в листопаді 2014 року він з своєю дружиною знаходилися на земельній ділянці своєї доньки, ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_9 на тракторі орав город. Коли тракторист наблизився до межі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_6 , останній кинувши кукурудзиння, яке він збирав на городі, вийшов за межу і заборонив трактористу орати, вказавши що це його частина городу. Підійшовши до трактора ОСОБА_10 побачив як ОСОБА_6 шарпав його дружину за руки, відпихав руками та бив по передпліччю.

З показів ОСОБА_6 встановлено, що 16.11.2014 року біля 14:00 год. він знаходився на власній земельній ділянці, де збирав кукурудзиння, оскільки мав намір зорати город. Побачивши, що ОСОБА_4 зайшла на його город і вказує трактористу, що потрібно зорати частину його городу, він підійшов до неї і зробив їй зауваження на що вона почала кричати до нього та розмахувати перед його обличчям руками. В свою чергу ОСОБА_6 випхав ОСОБА_4 з свого городу, при цьому не бив її, оскільки йому це не потрібно. Після цього, ОСОБА_4 наказала трактористу чекати, а сама побігла викликати працівників міліції.

Покази ОСОБА_6 підтверджуються показами свідків, а саме ОСОБА_11 , яка в цей час перебувала на своєму подвір`ї, що розташоване між домогосподарством ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і бачила словесну суперечку між вказаними особами, а також свідка ОСОБА_8 , який був очевидцем сварки, в якій ОСОБА_4 розмахувала руками перед ОСОБА_6 і голосно кричала, а ОСОБА_6 відпихав її від себе обома руками, при цьому він не бив жінку по руках.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на досудовому розслідуванні повідомили, що бачили як ОСОБА_6 штовхав у передпліччя ОСОБА_4 , чи бив він її по руках вони не бачили.

Таким чином, покази ОСОБА_4 та її чоловіка щодо умисного спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень спростовуються показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_12 , які узгоджуються між собою та спростовують версію подій на якій наполягає потерпіла та її чоловік, який є членом її сім`ї, тобто заінтересованою особою в результатах досудового розслідування.

При цьому, слідчим враховано, що покази свідка ОСОБА_8 від 06.04.2016 року щодо завдання ОСОБА_6 двох ударів по руках ОСОБА_4 не узгоджуються з його показами від 18.11.2015 року в яких він вказав, що ОСОБА_6 по руках ОСОБА_4 не бив.

В ході досудового розслідування 19.04.2016 року за участі потерпілої та її представника було проведено слідчий експеримент ( ОСОБА_6 від участі відмовився; за відсутності клопотань учасників слідчої дії, свідки події участі в проведенні слідчої дії не приймали), оскільки зауважень щодо проведення вказаної слідчої дії в його учасників не було, суд вважає доводи скаржника про неповноту досудового розслідування необґрунтованими.

Вказуючи на неповноту досудового розслідування скаржник також зазначає про не проведення слідчим одночасного допиту раніше допитаних свідків для усунення розбіжностей в їхніх показах, при цьому не вказує свідків розбіжності в показах яких мають місце, що свідчить про невмотивованість доводів скаржника.

Відповідно до висновку експерта № 937, у ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця (1) на задній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, синці (1) на тильній поверхні правої кисті (1), які утворились від дії тупих твердих предметів, не менше двох травматичних контактів і по давності утворення можуть відповідати строку, який вказаний в постанові про призначення експертизи.

З урахуванням встановлених обставин слідчий, оцінюючи покази потерпілої та свідків, а також аналізуючи характеристику тілесних ушкоджень, враховуючи їх кількість та морфологічні особливості, локалізацію, кількість травматичних контактів і характер ушкоджень, дійшов висновку, що ОСОБА_6 не мав умислу на спричинення ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, тобто в його діях відсутній склад злочину, передбачений частиною 1 статті 125 КК України, а саме його суб`єктивна сторона, яка характеризується прямим або не прямим умислом.

За таких обставин, кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі статті 284 ч.1 п.1 КПК України, тобто за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, у зв`язку з чим 15.06.2016 року слідчий прийняла відповідну постанову.

Суд вважає, що слідчий, у відповідності до вимог статей 91-93 КПК України всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, які підлягають доказуванню, а також надав їм оцінку відповідно до статті 94 цього Кодексу, з огляду на що доводи скаржника є необґрунтованими.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 91-94, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_13 на постанову старшого слідчого СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ Національної поліції України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 15.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0000335, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2014 року, - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Вінницької області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий судя ОСОБА_1