АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1563/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.170 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

власника майна - ОСОБА_6 ,

представника власника

майна - ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 31 серпня 2016 року про часткове задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківської області ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000777 від 18 липня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.332 КК України, накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі, на грошові кошти, які використовувались у якості засобу при контролі за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту та вилучене 29 серпня 2016 року під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_10 , вилучене 29 серпня 2016 року під час обшуку автомобіля «Toyota Higlander», державний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності у ОСОБА_6 та в користуванні у ОСОБА_10 та відмову у задоволенні клопотання про арешт трудової книжки на ім`я ОСОБА_10 ; службового посвідчення на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_2 ; службового посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 ; талона до посвідчення водія НОМЕР_4 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 31 серпня 2016 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківської області ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000777 від 18 липня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.332 КК України, накладено арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі, на грошові кошти, які використовувались у якості засобу при контролі за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту та вилучене 29 серпня 2016 року під час обшуку квартири АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_10 , вилучене 29 серпня 2016 року під час обшуку автомобіля «Toyota Higlander», державний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності у ОСОБА_6 та в користуванні у ОСОБА_10 та відмовлено у задоволенні клопотання про арешт трудової книжки на ім`я ОСОБА_10 ; службового посвідчення на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_2 ; службового посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 ; талона до посвідчення водія НОМЕР_4

Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, 28 вересня 2016 року власник майна - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 31 серпня 2016 року в частині арешту належного їй майна та постановити нову ухвалу, якою повернути майно, а саме: договір куплі-продажу, витяг з реєстру прав власності, технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю «Toyota Higlander», державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, серії НОМЕР_5 , виданого центром 6349 та автомобіль «Toyota Higlander», державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску. На думку апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , її представника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Як вбачається із наданих апеляційному суду матеріалів судового провадження, Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000777 від 18 липня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.332 КК України (а.с.5-6).

Зі змісту клопотання слідчого слідує, що досудовим розслідуванням встановлені наступні обставини:

18 липня 2016 року до СУ ГУНПУ в Харківській області з ГВ БКОЗ СБУ в Харківській області надійшов матеріал, в якому вказується, що група невстановлених громадян на території Харківської області організувала канал незаконного переправлення іноземців на територію Російської Федерації з України через державний кордон поза пунктами пропуску, на дільниці кордону Харківської та Сумської областей.

29 серпня 2016 року о 20 годині 19 хвилин біля с.Лукашівка, Великописарівського району, Сумської області в 300 метрах від державного кордону України з Російською Федерацією, затриманий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , намагалися організувати незаконне переправлення з території України на територію Російської Федерації в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.2).

29 серпня 2016 року слідчим СУ ГУНПУ в Харківській області ОСОБА_17 були проведенні обшуки та вилучені речі, документи та грошові кошти, про арешт яких в подальшому порушувалось питання у клопотанні слідчого (а.с.2-4).

У розумінні положень ст.131, ч.2 ст.170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Також п.2 ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, суд першої інстанції дійшов висновку, що з огляду на відомості, які містяться у матеріалах кримінального провадження, наявні підстави та розумні підозри вважати, що вилучене майно в ході проведення обшуків: квартири АДРЕСА_1 та автомобіля «Toyota Higlander», державний номер НОМЕР_1 , є доказами вчинення кримінальних правопорушень, могло використовуватися як засобами і знаряддями кримінальних правопорушень та зберегти на собі сліди кримінальних правопорушень. Слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, що у сукупності є підставою для задоволення клопотання слідчого.

Такий висновок слідчого судді випливає із поданого органом досудового розслідування клопотання та доданих до нього матеріалів.

Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Доводи ОСОБА_6 , що це майно є її особистою власністю не ґрунтується на доказах, які є в матеріалах справи, та свідчать про те, що зазначене майно є спільно сумісною власністю подружжя.

За таких обставин, ОСОБА_6 не позбавлена можливості захисту її прав в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2016 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, ч.3 ст.407, ст. ст. 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 31 серпня 2016 року про арешт майна по кримінальному провадженню №0000777 від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною відповідно до вимог ч.4 ст.424 КПК України та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :