Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/840/15-к
ВИРОК
іменем України
11 квітня 2016 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Кіровоградської області, українця громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, тимчасово проживає у АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 13.02.2012 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, покарання відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:
06 травня 2015 року близько 09.00 год. ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження дверей проник у приміщення житлового будинку ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та, заволодівши належними потерпілому ювелірними виробами із золота 585 проби, зокрема: двома золотими перснями вагою по 2 грами кожен, золотими сережками вагою 1 грам, хрестиком з розп`яттям вагою 1 грам, золотою підвіскою вагою 4,67 грама, каблучкою з камінцем білого кольору вагою 1 грам, двома злитками із золота вагою 1 грам кожен, двома пам`ятними монетами «Свята Катерина» та «Данило Галицький» вартістю 641 гривень кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6533,50 гривень. При виході із будинку був викритий потерпілим ОСОБА_7 , і усвідомлюючи, що його дії помічені і оцінюються потерпілим як викрадення та, будучи позбавленим можливості розпорядитися викраденим майном, з метою його утримання повернувся у будинок, де вистрибнув із вікна кухні та втік з місця вчиненого кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро кається. Він суду пояснив, що дійсно, 06 травня 2015 року приблизно о 09.00 год. він проходив вулицею Шептицького та помітив, що з одного господарства виїжджає автомобіль і вирішив проникнути в будинок, оскліьки вважав, що там нікого немає. Пошкодивши двері, він проник у приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та викрав ювелірні вироби із золота, зокрема: два золотих перстені, золоті сережки, хрестик з розп`яттям, золоту підвіску, каблучку з камінцем білого кольору, два злитки із золота, дві пам`ятні монети «Свята Катерина» та «Данило Галицький». Коли він виходив із будинку, то на виході зустрівся із потерпілим, а тому, побоявшись бути затриманим, він покинув будинок через вікно у кухні, забравши із собою викрадене. Однак, на наступний день він з?явився із повинною до працівників міліції.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не заявився, однак подав заяву, у якій вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, просить суд врахувати, що усі матеріальні збитки йому відшкодовано в повному обсязі, покарання призначати на розсуд суду. А від позовних вимог про стягнення моральної і матеріальної шкоди відмовляється.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. Проти цього учасники судового провадження будь-яких заперечень не висловили. При цьому судом з?ясовано в учасників судового провадження, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а також у добровільності їхньої позиції. Судом роз?яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

На думку суду, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України, так як останній вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно, поєднаний з проникненням у житло.

При визначенні виду і розміру покарання за ч. 3 ст. 186 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяну шкоду.

Вказані обставини визнаються судом як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не має.

Обираючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, бере до уваги обставини, що пом?якшують покарання обвинуваченого, враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, повністю відшкодував заподіяну злочином шкоду, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 необхідно обрати покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, беручи до уваги обставини, що пом?якшують покарання обвинуваченого, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме те, що він на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, повністю відшкодував заподіяну злочином шкоду, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно із ст. 75 КК України.

Частиною 5 статті 72 КК України визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлено, що з 14.05.2015 року по 17.09.2015р. ОСОБА_5 перебував під вартою. Тому цей період слід зарахувати у визначений строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З представлених суду документів, процесуальні витрати складаються із витрат, пов?язаних із залученням експерта для проведення двох трасологічних та дактилоскопічної експертиз відповідно № 12/53 від 13.05.2015 року, № 12/55 від 18.05.2015 року, № 12/54 від 14.05.2015 року.

Отже, процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.

Речові докази по справі куртку чорного кольору, виготовлену із шкірозамінника, парасолю із написом «Monson - umbrella», поліетиленовий пакет чорного кольору із написом «Boss», канцелярську папку зеленого кольору, платок типу «бандана» розміром 50х50 см. із візерунком біло зеленого кольору, які належать обвинуваченому і передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Бродівського РВ ГУМВС України у Львівській області, необхідно повернути ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_7 звернувся суду до початку судового розгляду з цивільним позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Проте, в судовому засіданні 17.09.2015 року подав суду заяву про те, що своїх вимог, викладених в заяві про відшкодування моральної та матеріальної шкоди не підтримує та просить прийняти його відмову від позову.

Із змісту ст. 128 КПК України вбачається, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Якщо процесуальні відносини не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог чч. 1, 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув?язнення ОСОБА_5 , а саме: строк тримання його під вартою як запобіжний захід з 14.05.2015 року по 17.09.2015р., зарахувати в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

До вступу вироку в законну силу, обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обрати запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1.прибувати за кожною вимогою до суду;

2.не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду;

3.повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів:

- 491,04 гривень для проведення дактилоскопічної експертизи № 12/54 від 14.05.2015 року;
- 368,28 гривень для проведення трасологічної експертизи № 12/53 від 13.05.2015 року;
- 368,28 гривень для проведення трасологічної експертизи № 12/55 від 18.05.2015 року.

Закрити провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 моральної та матеріальної шкоди.

Речові докази по справі: чорну куртку, виготовлену із шкірозамінника, парасолю із написом «Monson - umbrella», поліетиленовий пакет чорного кольору із написом «Boss», канцелярську папку зеленого кольору, платок типу «бандана» розміром 50х50 см. із візерунком біло зеленого кольору, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Бродівського РВ ГУМВС України у Львівській області повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
11.04.2016

Суддя ОСОБА_1