Провадження №1-кп/639/482/16
Справа №639/8445/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 29 вересня 2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001043, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ржавчик Первомайського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 30 червня 2011 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 1700 грв.; 27 вересня 2011 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 03 грудня 2012 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2016 р. ОСОБА_6 об 11.20 год., за попередньою змовою групою осіб, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна поєднаного з проникненням в приміщення, а саме лому чорного металу, яке є власністю та перебуває на балансі ДП «ХПЗ ім.. Т.Г. Шевченка», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Москалівська 99 реалізовуючи свій умисел, на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням в приміщення, розподіливши обов`язки між собою, пролізши через отвір в паркані на охоронювану територію підприємства, попрямували до приміщення корпусу енергоблоку №14 ДП «ХПЗ ім.. Т.Г. Шевченка». ОСОБА_8 з метою попередження викриття їх злочинної діяльності, залишився біля отвору в паркані, через який пролізли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , спостерігаючи за обстановкою навколо. Надалі, виконуючи дії, пов`язані між собою єдністю мети та умислу, спрямовані на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 та ОСОБА_6 через незачинені двері зайшли до приміщення корпусу енергоблоку №14 підприємства, де виявили лом чорного металу у вигляді регістру опалення загальною вагою 78.4 кг., вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №3678 від 22 червня 2016 р. становить 203.84 грн., який взявши з обох боків руками, винесли з корпусу енергоблоку №14, попрямувавши до отвору у паркані, де чекав їх ОСОБА_8 . В подальшому останні просунули викрадений лом металу у вигляді регістру опалення через отвір в паркані підприємства, який прийняв ОСОБА_8 . ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вручну, втрьох, узявши викрадений лом металу, зникли з місця скоєння злочину, проте були зупинені співробітниками ВОХР підприємства на вул. Текстильній у м. Харкові, неподалік паркану підприємства.

01 жовтня 2016 р. ОСОБА_6 о 07.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прогулюючись по вулиці разом з собакою бійцівської породи американський стаффордширський тер`єр, на повадку без намордника та знаходячись в безпосередньої близькості Трьохсвятительскої церкви, що розташована по вул. Гольдбергівська 101 в м. Харкові, під час спроби співробітниками відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, а саме оперуповноваженими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та поліцейським-водієм ОСОБА_12 , які згідно п.п. 1, 6, 7, 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3, ч. 2 ст. 40 та ст. 41 КПК України, вручення останньому повідомлення про необхідність прибуття до слідчого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області відповідно до доручення слідчого №151/119-34/03/24-2016 від 30 вересня 2016 р. звернулися до ОСОБА_5 з законною вимогою, пред`явити документи, що посвідчують особу та отримати повістки про виклик для участі у процесуальних діях у слідчому відділенні спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. У свою чергу, ОСОБА_5 будучи невдоволений діями працівників поліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи небезпечні наслідки, бажаючи їх настання та знаючи, що оперуповноважені працівники поліції виконують свої службові обов`язки та пред`являють до нього законну вимогу надати документи що посвідчують особу та отримати повістку про виклик до слідчого відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, став поводити себе агресивно, висловлюючи нецензурною лайкою у адрес працівників поліції, відпустив поводок та надав собаці команду «Фас м`ясо», в результаті чого собака відразу накинулась на працівників поліції оперуповноваженого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи особам легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, вчинив злочини при вищенаведених обставин.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та представник ДП «ХПЗ ім.. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих ними заяв до суду просять розглядати справу без їх участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 345 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб поєднане з проникненням у інше приміщення вчинене повторно (крадіжка), та умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, є на утриманні двоє малолітніх дитини, раніше судимий, задовільно характеризується, страждає хронічним захворюванням печінки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_6 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши його від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Речові докази повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 , в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області №27, обраний відносно ОСОБА_6 скасувати. ОСОБА_6 звільнити з під варти в залі суду негайно.

Процесуальні витрати у розмірі 263.88 грн. за проведення товарознавчих експертиз стягнути з ОСОБА_6 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на р/р НДЕКЦ МВС України в Харківській області, код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, з позначкою виду платежу - «за проведення експертиз».з

Речові докази повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1