Справа № 464/3929/16-к
пр.№ 1-в/464/903/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.05.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЛВК №48 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 10.06.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 вересня 2012 року та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і один місяць.

На день розгляду справи засуджений відбув 2/3 строку покарання, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 9 місяців 22 днів.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просить застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити з місць позбавлення волі умовно-достроково.

Заслухавши пояснення представника адміністрації, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення заяви, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав: засуджений відбув 2/3 строку покарання, до ЛВК №48 прибув 11.09.2013 року; вимоги встановленого порядку відбування покарання порушував чотири рази, за що притягався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи; надавалось п`ять заохочень; працевлаштований на виробництві установи слюсарем в пресовому цеху; 02.10.2014 року комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України; 04.06.2015 р. комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Крім того, суд враховує те, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий, враховує тяжкість вчиненого ним умисного злочину та форму вини, відтак засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

у х в а л и в :
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1