Номер провадження: 11-кп/785/457/16
Номер справи місцевого суду: 509/238/16-к
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинувальний акт за обвинуваченням у скоєнні у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків,

встановила:
22 січня 2016 р. до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001288 від 03.06.2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України

Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що посилання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є невірними та безпідставними, оскільки жодна з вимог вказаної статті не була порушена.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, потерпілих та їх представника на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 291 КПУ України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Із кримінального провадження вбачається, що в порушення вимог вказаного закону в обвинувальному акту щодо ОСОБА_6 відсутнє належне формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції слушно зазначив, що сама фраза у обвинувальному акті при кваліфікації дій ОСОБА_6 , що останній обвинувачується у шахрайстві не може розцінюватись судом як формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність обставини, що перешкоджає судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_6 і тому обгрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.

За таких обставин ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Доводи прокурора, які вказані в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги в силу вищевикладеного.

Керуючись ст.ст. 3, 291, 337, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області залишити без задоволення, а ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3