Справа № 396/110/16-к
Провадження № 1-кп/396/53/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тридуби Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 25.02.2005 року Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КК України до восьми років позбавлення волі, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника
потерпілого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , -
ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив хуліганські дії, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).
Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.
20.11.2015 року ввечері близько 18.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав на тракторі Т-25 до території Захарівського сільського клубу по вул. Клубна в с. Захарівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, де залишив транспортний засіб з бокової частини будівлі. Усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи на території клубу, яке є громадським місцем та де знаходились люди, грубо порушуючи громадський порядок та спокій громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, почав висловлюватись не цензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 , на зауваження оточуючих припинити свої протиправні дії не реагував. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , тримаючи у руках металеву циліндричну арматуру, намагався наздогнати ОСОБА_7 , який від нього утікав по вул. Клубна в с. Захарівка. Не наздогнавши його, ОСОБА_3 повернувся до території клубу та вступив у конфлікт з ОСОБА_5 , який знаходився у власному автомобілі VOLKSWAGEN AMAROK д.н. НОМЕР_1 , наказуючи останньому вийти із автомобіля. Помітивши, що ОСОБА_5 не виконує його вказівку, ОСОБА_3 вставив обидві руки в отвір опущеного скла водійських дверцят ОСОБА_5 , пошкодивши скло автомобіля. Помітивши, що ОСОБА_5 знаходиться в автомобілі, не вийшов на вулицю на заклики ОСОБА_3 , останній, не бажаючи припинити свої злочинні дії, відійшов від автомобіля VOLKSWAGEN AMAROK, сів до власного трактору та почав їхати на автомобіль ОСОБА_5 , маючи намір налякати його, однак, останній від`їхав з місця та уникнув зіткнення транспортних засобів. Після цього, ОСОБА_3 припинив свої дії, покинувши місце вчинення ним кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненому правопорушенні в повному обсязі, щиро розкаївся у скоєному. Одночасно пояснив, що восени 2015 року, точної дати не пам"ятає, ввечері, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав на тракторі Т-25 до території Захарівського сільського клубу, де вчинив сварку з потерпілим ОСОБА_7 , який почав від нього тікати. Маючи бажання налякати, останнього, він почав бігти за ним, тримаючи в руках метлевий прут. Не наздогнавши потерпілого ОСОБА_7 , він повернувся до клубу та, побачивши потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився в автомобілі, підішов до автомобіля та почав вимагати, висловлюючись в його бік нецензурною лайкою, або той вийшов з автомобіля. ОСОБА_5 з автомобіля не вийшов та він, просунувши руки через скло автомобіля, пошкодив його. Навколо знаходилось багато людей, які казали йому щоб він припинив свої дії, однак, він продовжував сварку та висловлювання нецензурною лайкою. Після сварки він пішов до трактора, та, рушивши в бік автомобіля потерпілого ОСОБА_5 , поїхав додому. Зазначив, що винен та вчинив правопорушення в стані алкологольного сп"яніння. Шкоду відшкодував та попросив вибачення перед потерпілим. Просив суворо не карати, оскільки має на утриманні двої своїх дітей та двох дітей дружини.
Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив залишити позов без розгляду, оскільки потерпілий на час розгляду справи в суді будь-яких претензій до обвинуваченого немає, так як останній відшкодував йому завдану шкоду. Просив суворо не карати обвинуваченого, оскільки він щиро розкаївся у скоєному, шкоду відшкодував та заслуговує на покарання не пов"язане із покаранням, яке належить відбувати реально. Вважав можливим призначити покарання у виді штрафу.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з"явився. До суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. За аких обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які вважали за можливе за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_7 .
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження - прокурор, представник потерпілого, не оспорюють всі обставини даного кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, який визнав свою вину в інкримінованому йому правопорушенні в повному обсязі, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до наступного.
Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство) та кваліфікує такі дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 296 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно із ст. 12 КК України, є невеликої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та обставини, які обтяжують його покарання.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого при призначенні покарання, суд визнає те, що правопорушення вчинено обвинуваченим в стані алкогольного сп"яніння.
Обставинами, що пом"якшують відповідальність обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті правопорушення.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 , на час розгляду даного кримінального провадження вважається таким, що раніше судимий, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, в 2012 році звільнився з місць позбавлення волі, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, яким є батьком та двох малолітніх дітей дружини, які проживають з ним, офіційно не працює,за місцем фактичного проживання характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, про що свідчать відповідні довідки Новоукраїнської ЦРЛ № 395 та № 344.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 296 КК України слід призначити у межах санкції даної статті у виді обмеження волі.
Разом з тим, незважаючи на позицію прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді арешту, яке належить відбувати реально, оскільки обвинувачений раніше судимий, суд, із врахуванням обставин справи, позиції представника потерпілого, який зазначив, що шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій потерпілий немає та просив призначити покарання у виді штрафу, вважавши його достатнім, зважаючи на відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаївся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, запевняв, що виправиться та в подальшому не буде вчиняти кримінальні правопорушення, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України, суд вважає за можливе звільнити його від відбуття покарання, якщо він протягом, призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, оскільки в ході розгляду справи представником потерпілого було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки шкода обвинуваченим була відшкодована.
Долю речових доказів по справі слід вирішити, у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
В силу ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, не виїжджати на постійне проживання за межі країни без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, - залишити без розгляду.
Речові докази - одну металеву арматуру, довжиною 58 см округлої форми, не покрашену, з одної сторони наявний металевий вигин, на другій стороні наявне приплюснення металу, визнану предметом вчинення злочину та передану під відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - знищити; одну металеву арматуру, автомобільний насос та металеву сокиру із дерев"яною ручкою, які передані під відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1