Справа 688/2691/16-к
№ 1-кп/688/134/16
Вирок
Іменем України
25 листопада 2016 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000704 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, пенсіонера, інваліда 2 групи, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

08 червня 2016 року близько 18 год., ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці поряд із своїм будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час сварки з ОСОБА_7 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй два удари палицею у ділянку поперекового відділу хребта та по лівій руці, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза ліктевої кістки лівого передпліччя, яке належить до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У справі заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 1502,18 грн. та 50 000 грн. моральної шкоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та цивільний позов не визнав. Не заперечував обставини конфлікту з потерпілою ОСОБА_7 , вказавши на вчинення нею активних фізичних дій, викладав свою версію подій. Так, обвинувачений показав, що 08.06.2016 року близько 18 год., почувши крики в дворі сусідки ОСОБА_7 , вийшов з подвір`я на вулицю подивитися. До нього підійшла ОСОБА_7 з претензіями повернути речі її сина, а саме пару чобіт та газову лампу, на що він відмовився. Він закрив хвіртку та повернувся до себе на подвір`я. Після чого до нього зайшов син ОСОБА_7 ОСОБА_9 з вимогою повернути барсетку, і за ним зайшла ОСОБА_7 , яка почала нецензурно виражатись на його адресу. В її руках був дерев`яний прут, яким вона почала розмахувати. Він ухилявся від ударів, ховаючись за ОСОБА_9 , який, для запобігання бійки, почав виштовхувати ОСОБА_7 з подвір`я через металеву хвіртку. Очевидцем цих подій була ОСОБА_10 , яка допомагає йому по господарству. На цьому конфлікт закінчився, будь-яких ударів потерпілій не наносив. Припускає, що перелом руки міг відбутися внаслідок защемлення руки металевою хвірткою, коли ОСОБА_7 виштовхував її син. Вважає, що потерпіла має намір збагатитися за його рахунок, тому обмовляє його.

Незважаючи на показання обвинуваченого, не визнання ним вини, його винуватість у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 яка суду показала, що 08.06.2016 року близько 18 год. побачила сусіда ОСОБА_5 , який стояв біля свого подвір`я, та підійшла до нього з проханням повернути належні її сину речі. ОСОБА_5 відмовився їх повернути та нецензурно висловлювався на її адресу, проте вона продовжила наполягати на своєму і повідомила, що буде викликати працівників поліції. На що обвинувачений взяв у праву руку дерев`яну палицю та завдав їй удар спочатку по стегні, а коли вона розверталася, то вдарив по лівій руці. Від другого удару відчула різкий біль та почала плакати, питати за що він її вдарив. Будь-яких ударів ОСОБА_5 не завдавала. Цивільний позов підтримала, вказала, що в результаті нанесених ударів змушена була звернутися за медичною допомогою до Шепетівської ЦРЛ, спочатку лікувалася в домашніх умовах, а потім знаходилася на стаціонарному лікуванні у зв`язку з неправильним зростанням кістки, пережила повторний перелом руки;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду показав, що близько 18 год. 08.06.2016р. проходив неподалік будинку ОСОБА_5 , біля якого він сварився з ОСОБА_7 . Бачив у ОСОБА_5 в руках дерев`яну палицю, чув як обвинувачений нецензурно виражався на адресу потерпілої, як ОСОБА_7 плакала та скаржилась на те, що ОСОБА_5 її вдарив. Бачив, що в їх сторону йшов син ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що є сином потерпілої, хресником обвинуваченого. Ввечері 08.06.2016 року його мати вимагала у ОСОБА_5 повернення гумових чобіт та газової горілки, які він залишив у нього. З свого подвір`я бачив, як під час сварки ОСОБА_5 наніс потерпілій удар дерев`яною палицею по нозі. Він пішов у двір ОСОБА_5 , вимагав у ОСОБА_10 повернути його речі, а коли вийшов з подвір`я, то мати плакала і скаржилась на біль в руці, повідомила, що її вдарив ОСОБА_5 . По дорозі до ОСОБА_5 бачив як проходив сусід ОСОБА_12 ;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що вона є рідною сестрою потерпілої, проживають разом, по сусідству з ОСОБА_5 . Ввечері 08.06.2016р. син потерпілої ОСОБА_9 повідомив їй, що ОСОБА_5 під час сварки з сестрою заподіяв їй тілесні ушкодження, а саме вдарив палкою та зламав руку. Це ж саме підтвердив сусід ОСОБА_11 , який проходив повз них та бачив у ОСОБА_5 палицю. ОСОБА_7 повідомила їй, що ОСОБА_5 відмовився повертати речі, між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 наніс їй два удари дерев`яною палицею;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 29.06.2016 року, під час якого потерпіла пояснювала про обставини та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показала у якому положенні вона знаходилася та у якому місці перебувала, за допомогою статиста вказала як саме ОСОБА_5 наносив їй удари палицею;

- даними висновку судово-медичної експертизи №233 від 13.06.2016 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_7 виявлене тілесне ушкодження: закритий перелом діафіза ліктевої кістки лівого передпліччя. Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета з обмежено травмуючою поверхнею, могло виникнути в строк та при обставинах вказаних потерпілою, за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як таке, що спричиняє тривалий розлад здоров`я;

- показаннями експерта ОСОБА_14 , який показав, що тілесне ушкодження, виявлене у ОСОБА_7 відповідає строку і механізму його заподіяння, про який вказувала потерпіла, зокрема могло утворитися від удару палицею. Також експерт роз`яснив, що дане тілесне ушкодження отримати в результаті защемлення металевою хвірткою, на що вказує ОСОБА_5 , малоймовірно. Дане тілесне ушкодження утворилося від ударної травмуючої дії.

Враховуючи те, що судова-медична експертиза проводилася кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. Такі висновки експерта узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження, підтверджують показання потерпілої та спростовують твердження обвинуваченого.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано.

Суд не враховує показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а тілесне ушкодження вона отримала внаслідок защемлення або удару об металеву хвіртку, оскільки такі показання носять характер припущення, суперечать дослідженим судом доказам, зокрема показанням потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , які є послідовними, переконливими та узгоджуються із дослідженими судом доказами, у тому числі із висновком судово-медичної експертизи щодо локалізації та характеру виявленого у потерпілої тілесного ушкодження.

Сукупність усіх вказаних обставин вчинення кримінального правопорушення, спосіб, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, поведінка обвинуваченого і потерпілої, що передувала події, їх взаємовідносини вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинуваченого, спрямовані на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що тривалий час проживає в одному будинку з ОСОБА_5 , за плату допомагає йому по господарству, характеризує їх відносини як рабовласницькі. Знає, що близько двох років між ним та ОСОБА_7 неприязні відносини. 08.06.2016р. близько 18 год. до них на подвір`я зайшла ОСОБА_7 , яка почала сваритися з ОСОБА_5 , вимагала повернути речі її сина ОСОБА_9 . ОСОБА_7 замахувалася на ОСОБА_5 різкою та нанесла йому декілька ударів, після чого прийшов ОСОБА_9 та виштовхнув її з подвір`я. ОСОБА_5 ударів не наносив, припускає, що тілесне ушкодження ОСОБА_7 отримала в той момент, коли її син виштовхував в хвіртку, а вона не хотіла виходити.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_15 , оскільки вона тривалий час проживає з обвинуваченим, безпосередньо з ним перебувала на місці події, приймала участь у конфлікті, а тому є прямо зацікавленою особою. Її показання не спростовують винність обвинуваченого, суперечать іншим, зібраним та дослідженим у суді доказам, зокрема висновку судово-медичної експертизи, а тому судом не враховуються.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що є Новичівським сільським головою. Ввечері 08.06.2016р., дізнавшись про наслідки конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , викликала працівників поліції та швидку допомогу. Характеризує ОСОБА_5 вкрай негативно як конфліктного, схильного до обману мешканця села Поляни.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що є секретарем Новичівської сільської ради, підтримала негативну характеристику ОСОБА_5 , яку підписувала для слідчого.

Вказані свідки суду показали, що не були очевидцями конфлікту, про його обставини дізналися зі слів односельчан, а тому такі показання як не підтверджують, так і не спростовують, винність ОСОБА_5 у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Аналізуючи у сукупності дослідженні у судовому засіданні докази, суд критично оцінює показання обвинуваченого у частині невизнання спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, а розцінює їх, як спробу уникнути кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена у судовому засіданні і його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, інвалідом 2 групи, хворіє ішемічною хворобою серця, гіпертонічною хворобою.

Характеристику за місцем проживання ОСОБА_18 , видану виконкомом Новичівської сільської ради від 13.06.2016р. №460, суд оцінює як посередню, оскільки викладені в ній факти об`єктивно нічим не підтверджуються.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи наслідки, що настали, що обвинувачений не вжив жодних заходів для відшкодування шкоди в добровільному порядку, його ставлення до вчиненого, думку потерпілої, вік обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню у сумі 1426,22 грн., що підтверджується оригіналами документів на придбання ліків чеками від 08.06.2016р. у сумі 167,75 грн., від 08.07.2016 р. на загальну суму 129,15 грн., від 04.08.2016 р. на загальну суму 368,81 грн., від 08.08.2016 р. 28,79 грн., від 10.08.2016 р. 38,11 грн., від 14.08.2016 р. 9,38 грн., від 16.08.2016 р. 14,07 грн., від 01.09.2016р. 399,96 грн., від 06.09.2016р. 270,20 грн. Перелік ліків відповідає призначенням лікарів, були придбані потерпілою під час проходження лікування, в тому числі стаціонарного.

Суд не враховує чеків від 09.08.2016 р. на суму 55,58 грн., від 06.08.2016 р. на суму 8 грн., від 13.08.2016р. 6,98 грн., від 13.09.2016р. 5,40 грн., товари в яких не співпадають із призначеним лікуванням і не перебувають у прямому причинному зв`язку із злочинними діями ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 зазнала фізичного болю та душевних страждань, перенесла стрес, змушена була проходити курс лікування, терпіла неприємні лікувальні процедури, тривалий час приймала ліки, що призвело до зміни її звичного способу життя. З врахуванням часу необхідного для відновлення попереднього стану здоров`я, а також ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, виходячи із принципів розумності та справедливості, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, а її розмір має відповідати ступеню фізичних та душевних страждань особи, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 у сумі 10 000 грн. Зазначена сума моральної шкоди за своїм розміром, враховуючи наслідки злочину, фізичний та моральний стан потерпілої є достатньою сатисфакцією.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України (не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання).

Запобіжний захід не застосовувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 1426,22 грн. та моральну шкоду у сумі 10 000 грн., а всього 11 426,22 грн. У решті позову відмовити.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1