1-о/337/2/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2016 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами винесених відносно нього судових рішень - вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2013 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 23 вересня 2013 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 травня 2014 року.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.05.2016р. відкрите кримінальне провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 04.07.2016р. в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2016р. ухвала Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.07.2016р. скасована, справа призначена на новий розгляд.

04.10.2016р. справа повернута до Хортицького районного суду м.Запоріжжя і передана на розгляд судді ОСОБА_1 , визначеної в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвалою суду від 04.10.2016р. справа призначена для розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечила та пояснила, що обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_4 , не є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Вказані ним обставини були перевірені в ході судового розгляду кримінальної справи в судах усіх інстанцій і їм дана відповідна оцінка.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не прибули, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заяв про відкладання судового засідання у зв`язку з неможливістю їх участі за поважних причин суду не подавали, клопотання про проведення судового засідання за їх участі в режимі відеоконференції не заявляли.

При цьому, в заяві про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами від 12.05.2016р. засуджений ОСОБА_4 просив переглянути справу без його участі.

Згідно із ч.2 ст.466 КПК України суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність засудженого ОСОБА_4 та захисника адвоката ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає заяву засудженого ОСОБА_4 такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Суд встановив, що вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2013 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України, і на підставі ч.1 ст.70, ст.71 КК України йому було призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі (арк..25-28 т.2).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23 вересня 2013 року вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2013 року залишений без змін, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 без задоволення (арк..42-48 т.2).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 травня 2014 року вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2013 року та ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 23 вересня 2013 року залишені без змін, касаційна скарга захисника ОСОБА_6 без задоволення (арк..75-78 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом; 5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути (ч.2 ст.459 КПК).

Обставини, передбачені п. 2 і 3 ч. 2 цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування (ч.3 ст.459 КПК).

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження, не допускається (ч.4 ст.459 КПК).

З аналізу ст.459 КПК України вбачається, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

При цьому, нововиявленими обставинами слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які: 1) об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; 2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Тобто, обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими суду, такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши надані суду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження, доводи засудженого ОСОБА_4 про наявність нововиявлених обставин для перегляду судових рішень.

За змістом заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_4 як на нововиявлені обставини посилається на неправдиві показання свідків, які є наркозалежними особами, неодноразово були засуджені за вчинення різних кримінальних правопорушень, фігурували в якості понятих, оперативних закупних в інших кримінальних справах; на фальсифікацію кримінальної справи щодо нього слідчими, прокурорами та судом, зловживання ними своїм службовим становищем під час здійснення кримінального провадження. Також посилається на декриміналізацію діяння, за яке його було засуджено.

Суд не приймає до уваги вказані доводи засудженого ОСОБА_4 , оскільки, по-перше, зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження, як нововиявлена обставина, відповідно до ч.3 ст.459 КПК України повинна бути встановлена вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку матеріалами досудового розслідування.

В матеріалах кримінального провадження відсутні, і засудженим ОСОБА_4 не додані до його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вироки судів відносно слідчих, прокурорів, суддів за зловживання ними своїми службовими обов`язками під час здійснення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 .

В той же час в матеріалах даного кримінального провадження мається постанова старшого слідчого прокуратури Хортицького району м.Запоріжжя ОСОБА_7 від 08.05.2013р., якою закрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000014 від 26.04.2013р. за заявою ОСОБА_4 про застосування відносно нього психологічного тиску з боку працівників Хортицького РВ під час здійснення досудового розслідування, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу) (арк..2-7 т.2).

Матеріали досудового розслідування щодо зловживання прокурором та судом своїми службовими обов`язками під час здійснення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в матеріалах кримінального провадження відсутні і засудженим ОСОБА_4 додатково суду не надані.

Будь-яких інших доказів на підтвердження зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в матеріалах кримінального провадження також немає.

Суд вважає, що не знайшли свого підтвердження і доводи засудженого ОСОБА_4 про завідомі неправдиві показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки завідомо неправдиві показання свідка становлять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України. Виходячи з принципу презумпції невинуватості, який закріплений ст.62 Конституції України, суд вважає, що завідомо неправдиві показання свідка, як нововиявлена обставина, може бути підтверджена лише відповідним обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, щодо конкретного свідка або матеріалами досудового розслідування.

Однак такі вироки відносно свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду не надані, відомостей про наявність таких вироків або здійснення щодо них досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, в матеріалах даного кримінального провадження також немає.

Посилання засудженого ОСОБА_4 на наркозалежність вказаних свідків, на їх участь в якості понятих та оперативних закупних під час здійснення кримінальних проваджень відносно інших осіб, на вироки щодо цих свідків за вчинення різних кримінальних правопорушень і відповідно їх співробітництво зі слідчими органами, належними та допустимими доказами не підтверджені, і, на думку суду, не є тими обставинами, які свідчать про завідомо неправдиві показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відносно ОСОБА_4 .

Також суд вважає безпідставними доводи засудженого ОСОБА_4 про необхідність перегляду судових рішень у зв`язку з декриміналізацією діяння, за яке його було засуджено, оскільки відповідно до ч.4 ст.459 КПК України підставою для перегляду судового рішення у кримінальному провадженні за нововиявленими обставинами не може бути прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2,3 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, або призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцією нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої новим законом.

Питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2,3 ст.74 КК України, підлягають вирішенню в порядку виконання вироку суду (ст.537,539 КПК України).

Таким чином, декриміналізація діяння не є нововиявленою обставиною і відповідно підставою для перегляду судового рішення в порядку, визначеному главою 34 КПК України.

Крім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень за застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права в Україні, у справах «Рябих проти Росії» (заява №52854/99, рішення від 24.07.2003 р.) та «Науменко проти України» (заява №41984/98, рішення від 09.11.2004р.) зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає у тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення повинні використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень. …Сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відхилення від цього принципу можливе тільки, коли воно спричинене незалежними і непереборними обставинами.

Суд вважає, що вказані засудженим ОСОБА_4 обставини не є абсолютно новими, такими, що об`єктивно не існували на момент розгляду справи і не були відомі суду. Усі ці обставини були предметом дослідження як судом першої інстанції, так і судами апеляційної та касаційної інстанцій, їм дана відповідна оцінка у судових рішеннях, суди апеляційної та касаційної інстанцій не встановили порушень процесуального та матеріального права і підтвердили законність та обґрунтованість вироку Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.07.2013р.

Фактично доводи засудженого ОСОБА_4 на даний час зводяться до незгоди з винесеними відносно нього вироком та ухвалами вищих судів, переоцінки доказів, які безпосередньо досліджувались судами, у зв`язку з чим зазначені обставини не можуть вважатися нововиявленими та бути підставою для перегляду судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що засудженим ОСОБА_4 не зазначені, не обґрунтовані та не доведені обставини, які в силу ст.459 КПК України є нововиявленими і відповідно підставами для перегляду судових рішень, у зв`язку з чим в задоволенні його заяви слід відмовити.

Керуючись ст.371, 372,376,459-467 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення ухвали, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 09.11.2016р.

Суддя ОСОБА_1
07.11.2016