АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
20 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 18.09.2003 Оболонським районним судом міста Києва за ч.5 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, був звільнений умовно-достроково в 2005 році з Дубинської виправної колонії Рівненської області;
- 31.01.2007 Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст. 121 ч.4 ст. 296 КК України до 7 років позбавлення волі у 2013 році був звільнений з Піщанської виховної колонії № 59 Вінницької області по відбуттю строку покарання;
- 24.07.2013 Оболонським районним судом міста Києва за ч.1 ст. 395 КК України до 4 місяців позбавлення волі,
- 03.04.2015 Подільським районним судом міста Києва за ч. З ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА
Від заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарги на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2016, ухвалений відносно ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі прокурор просить суд апеляційної інстанції вирок вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2016 щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити ухвалу, якою ОСОБА_8 вважати засудженим: за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2015, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців. В іншій частині вирок Дніпровського районного суду міста Києва віл 13.05.2016 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2016 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 4 (чотири) років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_8 , покарання за сукупністю вироків та до покарання за даним вироком частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва від 03.04.2015 за ч.3 ст.186 КК України та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 (п`ять) років 7 місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу ? залишено без змін, тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 , рахується з моменту взяття його під варту за вироком Подільського районного суду міста Києва від 03.04.2015 за ч.3 ст.186 КК України, а саме 15 січня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання обвинуваченому термін попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, а саме з 20.12.2014 по 25.12.2014.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, а тому в апеляційному порядку не оскаржуються. При цьому, прокурор вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, на думку апелянта, при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки порушено вимоги ч.3 ст.68 КК України про призначення покарання за незакінчений злочин.Так, найбільш суворим видом покарання, передбаченим ч.3 ст.185 КК України, є позбавлення волі, а його максимальний строк за санкцією ч.3 ст.185 КК України становить 6 років, тобто 72 місяці (6x12 = 72). Дві третини від вказаного строку становлять 48 місяців (72x2/3), тобто 4 роки. Отже, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України, суд першої інстанції не мав права призначати ОСОБА_8 покарання, яке б перевищувало дві третини максимального строку найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, тобто не міг призначити покарання, яке б перевищувало 4 роки позбавлення волі.
Інших апеляцій, доповнень заперечень від учасників кримінального провадження не надходило.
Як визнано доведеним судом першої інстанції, 20.12.2014 приблизно о 05 год. 00 хв. з метою вчинення крадіжки з квартири громадян, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де помітив привідчинене вікно квартири АДРЕСА_3 . Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_8 через вікно проник до квартири АДРЕСА_4 та впевнившись в тому, що господарі квартири відпочивають, обрав об`єктом свого злочинного умислу гаманець, котрий знаходився в сумці в коридорі вищевказаної квартири, котрий належить ОСОБА_9 . Вчиняючи свої злочинні наміри ОСОБА_8 знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , впевнившись, що сторонні особи за його діями не спостерігають, будучи впевненим, що його злочинні дії залишаються непоміченими, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, взяв в руки вищевказаний гаманець з , якого вийняв та привласнив грошову купюру розміром в 200 гривень. В подальшому ОСОБА_8 , помітивши власника квартири ОСОБА_9 , намагався втекти через вікно, яким проник до вказаної квартири, однак останній завадив закінчити злочин, затримавши ОСОБА_8 до приїзду працівників міліції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді даного кримінального провадженя судом першої інстанції, думку обвинуваченого, який також підтримав апеляційну скаргу прокурора, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого ОСОБА_8 , обговоривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та її доводи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляції заступника прокурора міста Києва, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішеня суду першої інстанції в межах апеляційної скарги . Учасники кримінального провадженя не оспорюють фактичні обставини, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, а тому ці питання апеляційною інстанцією не перевіряються.
Щодо доводів апеляційної скарги, то суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. В цілому, суд першоїх інстанції дотримався цих положень закону, зокрема врахував тяжкість скоєного ОСОБА_8 злочину, його особу, який раніше судимий, пом`якшуючі покараня обставини, відсутність обставин, які обтяжують покараня. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним в скоєнні кримінального правопорушеня за незакінчений злочин, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Відповідно до ч.1 ст. 68 КК України, при призначенні покараня за незакінчений злочин, суд, керуючись положеннями ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця. Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не можу перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України. Таким чином, як слушно зауважує прокурор, суд призначаючи покараня за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавленя волі строком на 04 роки 06 місяців, неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, зокрема ч.3 ст.68 КК України, адже дві тритини від максимального строку покараня 06 років, не можуть перевищувати 04 роки позбавленя волі за даний склад злочину, тоді як суд призначив 04 роки та 06 місяців. Остаточне покараня на думку колегії суддів, не погіршуючи становище обвинуваченого, має бути призначене шляхом поглинення покарань відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України призначених за даним менш суворим вироком та вироком Подільського районного суду міста Києва від 03.04.2015.
Інших самостійних доводів апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва, не містить.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407,408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2016, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 , ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків призначено покарання за даним вироком і частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва у вигляді 05 (п`яти) років 07 (семи) місяців позбавлення волі, ? змінити.
Помякшити призначене покараня за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України і вважати ОСОБА_8 засудженим за данними статтями до покараня у виді позбавлення волі строком на 04 ( чотири ) роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, призначити шляхом поглинення покарань призначених за даним меньш суворим вироком , більш суворим вироком Подільського районного суду міста Києва від 03.04.2015, призначивши ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (пять) років 06 (шість) місяців.
В інший частині вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 13.05.2016, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1520/2016
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_10
Суддя-дповідач ОСОБА_1