У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_3,
суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 28 квітня 2016 року заяву захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року щодо нього Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Іршавський районний суд Закарпатської області вироком від 7 серпня 2013 року засудив ОСОБА_2 за сукупністю злочинів, передбачених частиною першою статті 115, частиною другою статті 185 Кримінального кодексу України (далі - КК), до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.

Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 29 вересня 2015 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку місцевого суду щодо нього та повернув їм апеляційні скарги на цей вирок.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 січня 2016 року на підставі пункту 2 частини другої статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вищевказану ухвалу апеляційного суду, оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачалося, що підстав для задоволення скарги немає.

Не погоджуючись з рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанцій про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_2 та вважаючи ці рішення такими, що ухвалені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України, норм Конституції України та Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо забезпечення права особи на захист та на доступ до правосуддя, захисник ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про їх перегляд. Як на підстави для перегляду оскаржуваних судових рішень заявниця посилається на пункти 3 і 4 частини першої статті 445 КПК. Просить ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року щодо ОСОБА_2 скасувати та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши викладені у заяві доводи, перевіривши додані до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Виходячи з аналізу положень статей 445 і 458 КПК, під постановою Верховного Суду України у пункті 3 частини першої статті 445 КПК мається на увазі судове рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду конкретної кримінальної справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК (неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах чи передбаченої КПК, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень), яке містить висновок щодо застосування певної норми права, обов'язковий для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності цю норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції.

Натомість, на обґрунтування вищевказаної підстави для перегляду судових рішень щодо ОСОБА_2 захисник ОСОБА_1 у своїй заяві посилається на постанову судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 30 травня 2012 року, ухвалену за результатами розгляду цивільної справи з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України, яка не містить висновку щодо застосування тієї чи іншої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність або кримінальним процесуальним законом, а відтак не може слугувати підтвердженням підстави для перегляду судових рішень Верховним Судом України, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Крім того, долучена до заяви копія зазначеної постанови не містить даних про джерело її походження. Проте, за змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV прийнятними для використання при здійсненні правосуддя є лише копії судових рішень, отримані з офіційного джерела (Єдиного державного реєстру судових рішень або офіційного друкованого видання).

Стосовно посилання захисника ОСОБА_1 як на підставу для перегляду оскаржуваних судових рішень на пункт 4 частини першої статті 445 КПК, а саме: встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом, - то згідно з частиною другою статті 446 КПК правом на звернення до Верховного Суду України із зазначеної підстави наділена лише особа, на користь якої ухвалено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, її захисник чи законний представник або представник юридичної особи. У той же час заявниця посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Перетяка та Шереметьев проти України», «Андрієвська проти України», які інтересів ОСОБА_2 безпосередньо не стосуються.

До того ж, відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 449 КПК, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 445 цього Кодексу, до неї додається копія рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, або клопотання про витребування такої копії рішення, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подає заяву. Але цих вимог заявницею не дотримано.

Отже, заява захисника ОСОБА_1 є необґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись статтею 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у допуску до провадження справи за заявою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року щодо нього Верховним Судом України.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5