Провадження 1-кп/522/877/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001030 від 02.05.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карабанове, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 15.06.2010 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання в зв`язку з випробуванням строком на 2 роки, 16.12.2010 р. Біляївським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 122, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання в зв`язку з випробуванням строком на 2 роки, 15.11.2011 р. Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, 23.04.2014 р. відповідно до ухвали Пісчанського районного суду Вінницької області від 15.04.2014 р. звільнено умовно-достроково з не відбутим строком покарання 2 роки 3 місяці 25 днів, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Карабанове, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. 02.05.2016 р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси строк тримання під вартою ОСОБА_3 , був продовжений до 01.10.2016 р.

В судовому засіданні судом поставлено питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою.

Прокурор, проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , не заперечувала та зазначила, що ризики передбачені ст. 177 КПК враховані судом при обранні йому міри запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_7 , заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_8 , залишили питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу суд, вважає за необхідне строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжити.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали та останній перебуваючи на свободі може переховуватися від органів слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, останній неодноразово судимий на шлях виправлення не став та скоїв новий тяжкий злочин, маючи не відбуте покарання після умовно-дострокового звільнення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 314-316, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , тримання під вартою продовжити до 22.11.2016 р.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя: