АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/922/16 Справа № 191/2023/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця с. Коритно-Збузьке, Вільшанського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
27 листопада 2014 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
засуджено: ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК Українидо позбавлення волі строком 1 (один) рік;

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнано винним за те, що він 06 квітня 2015 року, близько об 20:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах здійснив посадку до піввагону № 67377671, який слідував у складі вантажного поїзду № 3480 по відправці № 47698014 ст. відправлення Роя Донецької залізниці ст. призначення Мелітополь Придніпровської залізниці, відправник ТОВ «ПРОГРЕСС-МЕТ», одержувач ТОВ «Електросталь», з вантажем брухту чорних металів.

В путі слідування вантажного потяга № 3157, по дільниці 222 км., перегону ст. Іларіонове ст. Синельникове 2, ОСОБА_7 знаходячись у піввагоні № 67377671, в цей же день, тобто 06.04.2015 року близько 20.10 годин, скинув з піввагону, шість фрагментів брухту чорного металу загальною вагою 120 кг., вартість якого становить 448,15 гривень, які намагався таємно, повторно, викрасти, але виконавши усі дії, які вважав необхідними, не довів свій злочинний намір до кінця, з причин які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками міліції в момент зупинення вантажного поїзду № 3157 на ст. Синельникове 2, Придніпровської залізниці, в м. Синельникове, Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок відносно обвинуваченого скасувати та ухвалити свій вирок, яким виправдати ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, щосуд безпідставно та помилково дійшов до висновку про те, що обвинувачений скоював злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України. Свою провину в скоєному злочині обвинувачений не визнав.

Зазначає, що вирок суду, в частині винесення рішення по кваліфікації злочину вважає незаконним, в зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм процесуального права.

Так, суд з самого початку розгляду справи прийшов до помилкової думки про те, що ОСОБА_7 здійснив замах на викрадення майна. Суд критично поставився до його доказів та безпідставно не звернув увагу на обставини, які вказують на відсутність з його боку складу злочину, та неналежно з`ясував достовірність та процесуальну оцінку свідчень свідка ОСОБА_9 .

Вважає, що не було для цього достатніх підстав та прямих доказів провини обвинуваченого, та звертає увагу на те, що свідчення свідка ОСОБА_9 , щодо обставин по впізнанню обвинуваченого як особи, що викидала з вагону металобрухт є неналежними доказами, такими, що у відповідності до ст. 87 КПК України отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого, гарантованих Конституцією та КПК України, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення його прав та свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Недотримання цих положень закону є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Проте під час розгляду даного кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суд належним чином виконав наведені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Як вбачається з судового рішення, визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд дотримався вимог ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, вірно вирішив питання про доведеність його винуватості у вчиненні цього злочину та правильно кваліфікував його дії. Крім іншого, у вироку належним чином наведено формулювання за епізодом, висунутого ОСОБА_7 і визнаного судом доведеним обвинуваченням, висновки суду про доведеність такого обвинувачення обґрунтовано на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Доводи захисника по те, що судове слідство у справі проведено неповно і не об`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені відповідними доказами, а справу щодо обвинуваченого сфабриковано органами досудового слідства, є необґрунтованими та надуманими.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях свідків перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічного носія інформації фіксування судового провадження та журналу судового засідання встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Наведеними доказами, суд дав належну оцінку.

Доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і що у провадженні немає об`єктивних доказів, які вказують на вину обвинуваченого, які б суд міг поклав в основу обвинувального вироку, безпідставні.

Так, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:показами свідка ОСОБА_10 , про те, що 06.04.2015 року приблизно о 21:30 годин його разом із ще одним чоловіком, працівниками міліції ЛВ на ст. Синельникове було запрошено в якості понятого для проведення огляду місця події, а саме дільниці 222 км., 225 км. перегону ст. Іларіонове ст. Синельникове 2 Придніпровської залізниці, розташованого в Синельниківському районі Дніпропетровської області, а також прилеглої до нього території. Проведеним оглядом було встановлено, що на вказаній дільниці перегону були виявлені фрагменти металобрухту, різної форми та розмірів: а саме фрагменти труб, фрагменти труб розрізаних навпіл (вздовж труби), частини залізничних рейок, фрагменти металевих листів та ін.. Деякі фрагменти металобрухту мали плями фарби жовтого кольору та плями вапна білого кольору. Також, поряд з місцями виявлення деяких фрагментів металобрухту на грунті та на камінні, на якому розміщені шпали залізничних колій, було виявлено вибоїни від ударів важких предметів. Виявлені фрагменти металобрухту працівниками міліції було виявлено з місця події. Сторонніх осіб, авто, - мототранспорту під час проведення огляду місця події виявлено не було. За фактом проведення огляду місця події працівником міліції був складений відповідний протокол огляду місця події, в якому всі учасники, після ознайомлення з його змістом, поставили свої підписи. Також під час проведення огляду місця події працівником міліції застосовувалось фотографування
Показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 06.04.2015 року 0 17-15 годині він заступив на зміну в якості стрільця ВОХР СК-1 Ст..Нижньодніпровськ- Вузол. Приблизно о 19-30 годині він прийняв під охорону 9 - ть вагонів в яких знаходився металобрухт та салітра. Приблизно при слідуванні дільницею 222 км. перегону ст..Іларіонове- ст.Синельникове- 2 Придніпровської залізниці він помітив сторонню особу, яка намагалася викрасти з вагону вантаж металобрухт, який знаходився у другому вагоні від нього. Дана особа скидала металобрухт з вагону. Він крикнув, що зараз буде стріляти, особа розвернулася до нього обличчям і знову не відреагувала, тоді він вистрелив вверх в повітря, дана особа не відреагувала знову. Тоді він повідомив начальнику караула про сторонню особу. По прибуттю поїзда працівники міліції почали дану особу знімати з вагону, він лежав в стані алкогольного сп`яніння. Коли його зняли він розповідав, що він охоронник, однак документів підтверджуючих ці обставини у нього не було. Свідок зазначив що це і був обвинувачений ОСОБА_7 , так як його впізнав.

Все вищевикладене також підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що 06.04.2015 року він виконуючи свої службові обов`язки заступив на добове чергування в якості оперуповноваженого слідчого оперативної групи ЛВ на ст. Синельникове УМВС України на Придніпровській залізниці. Так, 06.04.2015 року о 20-14 годин до чергової частини ЛВ на ст. Синельникове по телефону надійшло повідомлення про те, що на вантажному поїзді знаходиться стороння особа. Після чого він із співробітником ОСОБА_12 прибули на ст. Синельникове -2. Коли вони переходили перехідний міст, вони побачили, як на одному із вагонів лежала людина. Він заліз на вагон і побачив там обвинуваченого. ОСОБА_7 пояснював, що він є охоронник вантажу, однак ніяких документальних підтверджень при собі не мав і не надав. Якщо він би був охоронцем він повинен був мати при собі посвідчення, маршрутний лист. Крім того, він взагалі не їхав на своїх вагонах. Він знаходився на другому вагоні, а зі слів обвинуваченого він супроводжував третій та четвертий вагон. ОСОБА_7 знаходився явно в стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_7 скидав металобрухт поїзд знаходився в русі. Обвинувачений не був одягнений в спецформу, він мав цивільний одяг без будь-яких ознак охоронця
Крім того, винність обвинуваченого також повністю підтверджується: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 06.04.2015 року приблизно о 20 год.10 хв. під час слідування вантажного потягу №3480 по дільниці 222 км. перегону ст..Іларіонове ст. Синельникове 2 Придніпровської залізниці в Синельниківському районі Дніпропетровської області, стрілець ВОХОР СК 1 ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці ОСОБА_13 , який супроводжував на піввагони з металобрухтом, здійснив один попереджувальний постріл у повітря з табельного ревнагану, з метою попередження крадіжки вантажу, оскільки на одному з на піввагонів помітив сторонню особу. Виїздом на ст. Синельникове-2 слідчо-оперативної групи ЛВ на ст. Синельникове в на піввагоні №67377671 вантажного потягу №3480 був виявлений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на дільниці 222 км. 225 км. перегону ст. Іларіонове ст. Синельникове -2 були виявлені фрагменти металобрухту загальною вагою 120 кг. Правова кваліфікація ст..15 ч.2 ст.185 ч.1 КК України (а.с.1 т.2), рапортом помічника начальника оперативного чергового ЛВ на ст. Синельникове УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_14 від 06.04.2015 року, з якого вбачається, що 06.04.2015 року о 20-14 годині до чергової частини ЛВ на ст. Синельникове по телефону надійшло повідомлення від помічника начальника караулу ВОХОР ст. Н.Д.Вузол ОСОБА_15 про те, що 06.04.2015 року о 20.10 год. йому по телефону повідомив стрілок ВОХОР ст. Н.Д.Вузол ОСОБА_13 , що на перегоні ст. Іларіонове ст. Синельникове 2, 222 км., знаходячись на вантажному потязі №3480 в якості охоронця вантажу, він зробив один попереджувальний постріл вгору з табельної зброї з метою недопущення розкрадання вантажу «металобрухт» невідомою особою. Виявлений СОГ на ст. Синельникове 2 в на піввагоні №67377671 вантажного потяга №3480 був виявлений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.5 т.2), протоколом огляду місця події з фототаблицею від 06.04.2015 року, згідно якого місцем огляду є дільниця 222-225 км. перегону ст. Іларіонове ст. Синельникове 2 Придніпровської залізниці в Синельниківському районі Дніпропетровської області. Оглядом виявлено металеві фрагменти металобрухту. (а.с.6- 12 т.2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складеним за 2015 рік лікарем Синельниківської ЦРЛ відносно ОСОБА_7 , згідно до якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.15 т.2), протоколом огляду предмету від 07.04.2015 року, згідно якого оглядом предмету є металобрухт різної форми та розмірів, який було вилучено 06.04.2015 року з дільниці 225-222 км. перегону ст. Іларіонове ст. Синельникове -2 Придніпровської залізниці (а.с.16 т.2), постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 07.04.2015 року, а саме 6 фрагментів металобрухту загальною вагою 120 кг (а.с.18 т.2), розпискою від 07.04.2015 року про прийняття приймальником здавальником вантажу ТНТС Локомотивного депо ст. Синельникове ОСОБА_16 в якості речових доказів фрагменти металобрухту загальною вагою 120 кг. від слідчого СВ ЛВ ст. Синельникове УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_17 (а.с.19 т.2), протоколом огляду місця події від 07.04.2015 року, згідно якого місцем огляду є 4 колія сортувального парку ст. Красноармійськ, що розташовано в адміністративно-територіальних одиницях м. Красноармійськ, Донецької області (а.с.22-23 т.2), протоколом огляду предмету від 13.05.2015 року з доданими фототаблицями, згідно якого виявлено, що предметом огляду є шість фрагментів металобрухту різної форми, конфігурації та розмірів. (а.с.72-75 т.2), висновком експерта за №500/38 від 27.05.2015 року, згідно якого загальна ринкова вартість фрагментів металобрухту у кількості 6 штук загальною вагою 120 кг. на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме станом на 06.04.2015 року могла складати 448,15 грн. (а.с.86-88 т.2), вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27.11.2014 року яким засуджено ОСОБА_7 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, із застосуванням ст..75,76 КК України, один рік іспитового строку (а.с.97 98 т.2), постановою про перекваліфікацію кримінального провадження від 04.06.2015 року, згідно якої кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 07.04.2015 року, перекваліфіковано з ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України (а.с.111 т.2), Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 06.04.2015 року приблизно о 20 год.10 хв. під час слідування вантажного потягу №3480 по дільниці 222 км. перегону ст. Іларіонове ст. Синельникове 2 Придніпровської залізниці в Синельниківському районі Дніпропетровської області, стрілець ВОХОР СК 1 ст. Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці ОСОБА_13 , який супроводжував на піввагони з металобрухтом, здійснив один попереджувальний постріл у повітря з табельного ревнагану, з метою попередження крадіжки вантажу, оскільки на одному з на піввагонів помітив сторонню особу. Виїздом на ст..Синельникове-2 слідчо-оперативної групи ЛВ на ст..Синельникове в на піввагоні №67377671 вантажного потягу №3480 був виявлений гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на дільниці 222 км. 225 км. перегону ст. Іларіонове ст. Синельникове -2 були виявлені фрагменти металобрухту загальною вагою 120 кг. Правова кваліфікація ст..15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України (а.с.112, 118 т.2) та іншими доказами.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості у колегії суддів не викликають.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що допитані в судовому засіданні свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи щодо епізоду крадіжки обвинуваченим ОСОБА_7 , що мало наслідком цілком обґрунтоване обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України. Вищезазначені факти підтверджуються показаннями свідків, які в судовому засіданні, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, надали вищевикладені свідчення, які викривають ОСОБА_7 у скоєнні крадіжки, узгоджуються з дослідженими письмовими доказами, та відповідно до ст. 94 КПК України, на думку колегії суддів, є належними, допустимими і достовірними.

Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними, оскільки із матеріалів справи істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні злочину, у висновках суду не вбачається. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та його захистом, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду.

Аналізуючи доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо того, що обвинувачений знаходився у піввагоні № 67377671, у зв`язку з виконанням своїх обов`язків щодо охорони вказаного майн, колегія суддів вважає надуманими та безпідставними. В ході апеляційного розгляду, ані захисник, ані обвинувачений не змогли надати переконливих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 працював охоронником. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 пояснив, що трудової книжки він не має, не зміг пояснити де саме працює, хто є його керівником, на підставі яких документів він знаходився у піввагоні № 67377671, яким чином йому виплачувалась заробітна платня.

Виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга в даному кримінальному провадженні такою, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню та присутність будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420, 421 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В ИЛ А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року залишити без задоволення.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На ухвалене рішення апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ ___________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4