Справа № 725/576/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2013 м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді Федіної А.В.

з участю прокурора Блауша В.В.

потерпілого ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

при секретарі Сорокан М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження №0000015 по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.07.2012 року за ст. 185 ч.1,ч.2, ч.3 КК України на чотири роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 в грудні 2012 року вчинив крадіжку чужого майна при наступних обставинах:

Так, 02 січня 2013 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яртіння, знаходячись в приміщенні магазину «Велмарт», що розташований на першому поверсі ТРЦ «Екватор», що по вул. Руська, 248Е в м. Чернівці, переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, протиправно, повторно викрав майно, яке належить ТОВ «Фудмережа», а саме дві пляшки горілки «STOLІCHNAYA Stoly Vanil» ємкістю 0,7 л кожна та вартість кожної пляшки становить 92 грн. 70 коп., а також пляшку коньяку «ТИСА, Закарпатський» ємкістю 0,5 л., вартістю 80 грн. 41 коп., які проніс під своїм верхнім одягом, а саме під курткою, за межі касового апарату магазину, не розрахувавшись. Своїми діями ОСОБА_2 спричинив магазину «Велмарт» матеріальну шкоду на загальну суму 265 грн. 81 коп.

30 січня 2013 року між потерпілим ОСОБА_1 та підозрюваним ОСОБА_2 укладено угоду про примирення.

За умовами даної угоди підозрюваний ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному вище діянні та повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_1 матеріальні збитки та зобов'язався беззастережно визнати свою винуватість у судовому провадженні.

Крім того, сторони погодилися з призначенням ОСОБА_2 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 та обвинувачений ОСОБА_2 підтримали угоду про визнання винуватості від 30.01.2013 року та просили суд її затвердити.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_2 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз'яснені судом.

Обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 вказували на те, що вказана угода про примирення укладена між ними добровільно, без застосування будь-якого і насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про

примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у

добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_1 перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 471,473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у її затвердженні необхідно відмовити, а матеріали кримінального провадження повернути прокурору, виходячи з наступного.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадження у формі приватного обвинувачення.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно, який відповідно до норми ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У відповідності до вимог ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов'язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Разом з тим, судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Зокрема, вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.07.2012 року за ст. 185 ч.1,ч.2, ч.3 КК України на чотири роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до вимог п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України

№7 від 24 жовтня 2003 р. Про практику призначення судами кримінального покарання (ОСОБА_3 змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобовязаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш мякі види покарання.

Проте, як вбачається із угоди про примирення від 30.01.2013 року ОСОБА_2 узгоджено покарання за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

При цьому, при укладенні угоди, сторонами при призначенні покарання ОСОБА_2 не враховано що останній вчинив злочин в період іспитового строку призначеного йому вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.07.2012 року

Таким чином, суд вважає, що умови угоди про примирення від 30.01.2013 року суперечать вимогам Загальної частини Кримінального кодексу України та не відповідають інтересам суспільства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про неможливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471,473-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підозрюваним від 30 січня 2013 року

Матеріали кримінального провадження №0000015 по

(обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України повернути прокурору Першотравневого району м. Чернівці для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_4