Справа № 357/3773/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/907/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 26.07.2016

ВИРОК
Іменем України
26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційною прокурору в кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2016 року, яким ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 2 роки.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

14.11.2015 року близько 01 години 15 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-1117 д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території АЗС БРСМ НАФТА, що по вул. Леніна, 75 в с. Фурси, на автодорогу Кременець Біла Церква не надав дорогу автомобілю ФОРД СКОРПІО д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , що рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП пасажири автомобіля ФОРД СКОРПІО ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На даний вирок суду прокурором в кримінальному провадженні подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 засудити за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з іспитовим терміном 3 роки з покладанням згідно ст. 76 КК України обов`язків передбачених п.п. 3, 4 і зазначити в мотивувальній частині вироку обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що суд безпідставно не визнав обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та необґрунтовано не призначив додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_10 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який, просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого,який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, потерпілих, що заперечували проти задоволення апеляційної скарги, надавши можливість учасникам судового розгляду виступити в судових дебатах та обвинуваченому з останнім словом, перевіривши матеріали справи та дослідивши дані про особу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах викладених у вироку суду, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини справи в суді першої інстанції учасниками судового провадження не оспорювалися, стосовно них відповідно до вимог ст. 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались і вони в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Дії ОСОБА_10 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили заподіяння потерпілим тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, з урахуванням тяжкості злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_10 основне покарання за своїм видом та розміром відповідає вимогам ст. 65 КК України, однак не призначення судом додаткового покарання на думку колегії суддів є безпідставним, та взагалі у вироку суду не вмотивоване.

Колегія суддів зазначає, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував характер ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно. Однак з даним висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можливо. З матеріалів справи та вироку суду вбачається, що ОСОБА_10 вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Однак суд у вироку не визнав цю обставину, обставиною, що обтяжує покарання та жодним чином не обґрунтував це у вироку.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора стосовно безпідставного не застосування судом першої інстанції до обвинуваченого ОСОБА_10 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, поскільки він перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння?вчинив грубі порушення Правил дорожнього руху, внаслідок яких потерпілим були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

З урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для невизнання обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та не призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Виходячи з викладеного, колегія суддів знаходить за необхідне визнати обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначені обвинуваченому покарання, колегія суддів враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, обставини його вчинення та наслідки, обставини, які пом`якшують покарання визнання своєї вини та відшкодування заподіяної шкоди, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та знаходить за необхідне призначити покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде відповідати вимогам кримінального закону і є необхідним та достатнім для досягнення його мети.

На підставі наведеного, керуючись 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2016 року, щодо ОСОБА_10 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Постановити у цій частині новий вирок.

Визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.05.2016 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок Апеляційного суду Київської області може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

С У Д Д І :