Справа № 127/6645/16-к
Провадження №11-кп/772/822/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 липня 2016 рокум. Вінниця
судді Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, - відмовлено.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу Вінницького міського суду скасувати та винести нову ухвалу про зарахування йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України у співвідношенні один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважаючи, що положення ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» застосовуються до всіх осіб, покарання яких невідбуто повністю.
За наслідками апеляційного розгляду даного кримінального провадження, апеляційним судом ухвалено судове рішення ,згідно з яким: «апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 залишити без задовлення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року без зміни».
Суддя не погоджуючись з таким рішенням суду, вважає, що доводи засудженого ОСОБА_3 про незаконність ухвали першої інстанції обґрунтовані, а ухвала Вінницького міського суду у зазначеному провадженні підлягає скасуванню, із задоволенням клопотання засудженого.
До таких висновків суддя дійшов з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре арґуметоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами,дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.
Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.
Дані вимоги судом першої інстанції при винесені вироку щодо ОСОБА_4 місцевим судом не виконано.
Так,24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього ж Закону,він застосовується за клопотанням засудженої особи,членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
На думку судді-лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу застосування судами ст. 72 ч.5 КК України, на який посилається суд, носить лише рекомендаційний характер.
Разом з тим, стаття 87 КК України передбачає помилування,яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь якої тяжкості.
Клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 25 (двадцяти п`яти) років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.
Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках,коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом національного права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
З огляду на вищезазначене суддя вважає ,що є всі юридично-правові підстави необхідності зарахування засудженому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили,із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і відповідно не задоволення клопотання та апеляційної скарги засудженого призведе до порушення прав засудженого ОСОБА_3 , закріплених національним законодавством, що є виключно неприпустимим.
Суддя Апеляційного суду ОСОБА_2
Вінницької області