ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0004519 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08.09.2015 року приблизно о 22 годині 45 хвилин ОСОБА_4 керував в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем ВАЗ-21099 (р/н НОМЕР_1 ).
Порушуючи вимоги п. 12.4 Правил Дорожнього руху (надалі за текстом Правил), рухаючись на вказаному автомобілі з перевищенням максимально допустимої швидкості в м. Житомирі по вул. Київській в напрямку вул. Шелушкова, на ділянці проїзної частини поблизу перехрестя вулиць Київська-Східна в м. Житомирі, ОСОБА_4 порушуючи вимоги п. 2.3 б) зазначених вище Правил проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушивши вимоги п.п. 12.3, 18.1 вказаних Правил, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що розміщується поблизу перехрестя вул. Київська-Східна в м. Житомирі, на якому перебували пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не зменшив швидкість, а в разі потреби аж до повної зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходам, в результаті чого при виникненні небезпеки для руху, яку обвинувачений об`єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки свого транспортного засобу та як наслідок допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які перетинали проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля ВАЗ-21099 (р/н НОМЕР_1 ).
В подальшому, в порушення вимог п. 2.10 Правил місце дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 залишив на зазначеному транспортному засобі.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, саден на обличчі, забою головного мозку, саден на грудній клітці, саден в ділянці лівого плечового суглобу, перелому лівої плечової кістки, саден в ділянці лівого колінного суглобу, розриву зв`язок лівого колінного суглобу, післятравматичної невропатії лівого малогомілкового нерву, перелому кісток правої гомілки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечним для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів обох кісток лівої гомілки, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечним для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Так, необережні дії, які виразились в порушенні водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 12.4, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням винуватим себе визнав повністю, суду пояснив, що 08.09.2015 приблизно о 22 годині 45 хвилин керував автомобілем ВАЗ-21099 (р/н НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння з перевищенням максимально допустимої швидкості в м. Житомирі по вул. Київській в напрямку вул. Шелушкова, на ділянці проїзної частини поблизу перехрестя вулиць Київська-Східна в м. Житомирі. При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що розміщується поблизу перехрестя вулиць Київська-Східна в м. Житомирі, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість, та не зупинив автомобіль до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходам, які перетинали проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля під його керуванням та допустив на них наїзд. В подальшому місце дорожньо-транспортної пригоди залишив на зазначеному транспортному засобі.У вчиненому розкаявся, просив вибачення, обіцяв, що таке не повторить, просив суворо не карати і дати шанс для виправлення.

Судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, їх позиція є добровільною та істинною, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Тому, враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги думку потерпілих та прокурора, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження ухвалив визнати недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, цивільні позови не заявлені, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає дані фактичні обставини справи.

3 урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Суд також враховує характер діяння, форму, вид та ступінь вини, мотиви злочину; індивідуальні особливості особи: сімейний стан, спосіб життя, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до, та після вчинення ним злочину, його ставлення до вчиненого ним діяння, що він засуджується уперше.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, часткове відшкодування завданих збитків.
Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольної сп`яніння.
Суд виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави підлягає задоволенню повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на проведення експертиз у сумі 1351,80 гривень.

Речові докази необхідно повернути законному володільцеві.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі 1351 (одна тисяча триста п`ятдесят одна) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ГФУ Житомирської ОДА витрати на стаціонарне лікування потерпілих в сумі 16379 гривен 06 коп.

Автомобіль марки ВАЗ модель 21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1