Єдиний унікальний номер 242/5672/13-к
Номер провадження 11-кп/775/359/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши в місті Бахмуті Донецької області у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2016 року, якою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гірник Донецької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одружена, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджена вироком Селидівського міського суду Донецької області від 06.03.2014 року за ч. 1 ст. 307 КК України та призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки та відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись на реєстрацію.

скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено її для відбування покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 06 березня 2014 року ОСОБА_5 засуджена ч. 1 за ст. 307 КК України до 5років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ії звільнено від відбування покарання з випробуванням на три роки й покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

23 грудня 2015 року в.о. начальника КВІ м. Селидове Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області звернувся до Селидівського міського суду з поданням про вирішення питання про направлення звільненої від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 06.03.2014 року у відношенні ОСОБА_5 , з мотивів того що засуджена ОСОБА_6 не з`являється на реєстрацію та не повідомила КВІ про зміну місця мешкання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2015 року задоволено подання в.о. начальника КВІ м. Селидове Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та ОСОБА_5 направлено для відбування покарання з мотивів того, що засуджена порушила умови іспитового строку.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання. Вважає ухвалу незаконною та зазначає, що не з`являлася до КВІ з поважних причин, оскільки не могла відпроситися з роботи тому що працювала неофіційно.

Заслухавши доповідача, думку засудженої, яка вважала судове рішення не законним та необґрунтованим, та просила апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів провадження та ухвали суду, вироком Селидівського міського суду Донецької області від 06 березня 2014 року ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за ч.1 ст.307 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням на три роки та покладені на нії обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням пов`язано із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення, чи належно він виконує покладені на нього обов`язки.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку згідно ч. 2 ст. 78 КК України, достатньо порушення хоча б одного з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 під розписку було роз`яснено зміст ст.75, ст.76 КК України та кожну другу середу місяця вона повина була з`являтись на реєстрацію.

Однак, засуджена неодноразово порушувала покладені на неї обов`язки, а саме змінила місця проживання, не повідомивши КВІ та не з`явилась на реєстрацію без поважних причин 25.11.2015, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання.

Підстав для скасування або зміни ухвали суду, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Селидіського міського суду Донецької області від 12 січня 2016 року відносно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: