УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
У судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання органу досудового розслідування захисник подав письмову скаргу, у порядку ст. 206 КПК України, про звільнення позбавленої свободи особи, у зв`язку з незаконним затриманням на підставі ст. 208 вказаного Кодексу, а саме через відсутність у слідства правових підстав для затримання за вказаною правовою нормою особи.
Підозрюваний у судовому засіданні скаргу захисника підтримав, просив задовольнити з вказаних ним правових підстав.
У судовому засіданні прокурор пояснив, що затримання підозрюваного було здійснено у відповідності до положень КПК України, так як здійснювалося безперервне переслідування, а тому вважає скаргу не обґрунтованою, тим паче, що оскільки орган досудового розслідування з дотриманням строків передбачених ч. 2 ст. 211 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному.
Слідчий суддя розглянувши, в порядку статті 206 Кримінально процесуального Кодексу України, яка регламентує загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, скаргу заявника, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що у провадженні органу досудового розслідування перебуває вказане кримінальне провадження за підозрою підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
З протоколу затримання від 26.10.2016 випливає, що 26.10.2016 о 21:15 (час фактичного затримання 12:00 26.10.2016) у приміщенні Дніпровського УП в каб. 324 органом досудового розслідування було затримано за підозрою у вчиненні вказаного злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 .
Ідентифікувати достовірне місце затримання особи, у супереч ч. 5 ст. 204 КПК України, з протоколу затримання не можливо, тож слідчий суддя виходить з того, що вона була затримана у приміщені Дніпровського УП.
Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Однак, на час затримання підозрюваного, обставини передбачені, як пунктом 1 так і пунктом 2 частини першої статі 208 КПК України були відсутні, оскільки цю особу не застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин також не були наявні.
Більше того затримання фактично відбулося у Дніпровському УП, однак злочин вчинено згідно повідомлення про підозру за адресою: м. Київ, б-р Бучми, 8.
З положень ст. 206 КПК України випливає, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, він зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу.
З ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст.ст. 5 і 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.
Згідно ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе обставин визначених п.п. 1-3 даної частини статті.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У даному випадку, прокурором, який був вільним у використанні своїх у спосіб та межах передбачених КПК України, не було доведено слідчому судді обставин передбачених п.1 та п. 3 ч. 5 ст. 206 КПК України.
З поданих до слідчого судді матеріалів не випливає факт безперервного переслідування підозрюваного.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а підозрюваний звільненню з-під варти негайно.
Керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 206, 208, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Скаргу захисника ОСОБА_4 про незаконне затримання підозрюваного, - задовольнити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 09 год. 05 хв. 31.10.2016.

Слідчий суддя: ОСОБА_1