У Х В А Л А

14 березня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_6., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2016 року, якою вироки Київського районного суду м. Харкова від 9 лютого 2015 року та Апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2015 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 змінено, виключено з мотивувальної частини: кваліфікацію дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за частиною третьою статті 368 КК України, а також кваліфікацію дій ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за частиною п'ятою статті 27, частини третьої статті 368 КК України за кваліфікуючою ознакою «поєднане з вимаганням»; виключено з резолютивної частини вироку апеляційного суду рішення цього суду про призначення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за частиною п'ятою статті 27, частини третьої статті 368 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки. У решті вироки залишено без зміни.

У заяві захисник вказує, що підставою для перегляду є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Ключовою умовою для перегляду рішення касаційного суду за заявами осіб, зазначеними у статті 446 КПК, є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває застосування однієї і тієї самої норми закону про кримінальну відповідальність і хоча б в одному з яких сторона кримінального провадження ставила під сумнів (оспорювала) у будь-який спосіб правильність застосування такої норми.

Перевіривши заяву захисника ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, вважаю, що заява не відповідає вимогам статей 448, 449 КПК в редакції Закону України №192-VIII від 12.02.2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд», що набрав чинності з 28.03.2015 року, а тому заявнику належить встановити строк для усунення недоліків заяви.

Так, усупереч вимогам статті 448 КПК заява не містить належного обґрунтування вищевказаних підстави для перегляду судового рішення Верховним Судом України.

Тобто у заяві, поданій із зазначених вище підстав, повинно бути наведено, яка саме норма права, передбачена цим Кодексом, неоднаково застосована судом касаційної інстанції в двох і більше рішеннях цього суду, в чому вбачається подібність правовідносин в оспореному рішенні і наданих для порівняння рішеннях касаційного суду, в чому полягає різниця змісту цих рішень з обґрунтуванням неправильності висновків суду касаційної інстанції в оспореному рішенні у порівнянні з іншими.

Однак подана захисником заява цим вимогам не відповідає.

Зокрема, в ній не наведено, в чому полягає подібність правовідносин, викладених судом у долучених до заяви судових рішеннях, і неоднаковість правозастосування з відповідною оцінкою наданих копій судових рішень.

Крім того, відповідно до статті 449 КПК України до заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, які повинні бути належним чином завірені.

Водночас вказаних положень закону захисником не дотримано, оскільки усупереч положенням частини другої статті 449 КПК України захисник не долучив до заяви копію судового рішення, про перегляд якого подано заяву.

Окрім того, згідно з пунктами 3 і 4 частини першої статті 449 КПК, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, до неї додаються копії різних за змістом судових рішень та копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

На обґрунтування підстави для перегляду судового рішення Верховним Судом України заявником додано до заяви копії судових рішень суду касаційної інстанції та постанову Верховного Суду України, які не містять вказівки на джерело їх походження. Проте, за змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV прийнятними для використання при здійсненні правосуддя є лише копії судових рішень, отримані з офіційного джерела (Єдиного державного реєстру судових рішень або офіційного друкованого видання).

Крім того, у доданих до заяви копіях ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року та 10 грудня 2015 року відсутній правовий висновок щодо застосування тієї норми права, яка застосована неоднаково, а саме про відсутність складів злочинів, передбачених частиною першою статті 364 та частиною першою статті 365 КК України.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК України встановлено ряд зазначених недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК України,

у х в а л и в:

Про недоліки заяви повідомити захисника ОСОБА_1 і надати йому строк для їх усунення до 14 квітня 2016 року.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_6