справа № 1/359/18/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 28» лютого 2013 р.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Криворучко І.В.

при секретарі Бердник О.І.

за участю прокурора Маркіцького А.М.

представника потерпілих ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого інженером ПП «Будкомунгосп» м.Києв, одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, на утриманні син 2010р.н., учасника бойових дій в ДРА, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, - у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

14.10.2011 року, біля 15-30 год., ОСОБА_2 знаходився разом із ОСОБА_3 на вул. Абрикосовій в СТ «Голуба Лагуна» території Гніденської сільської ради Бориспільського р-ну Київської обл. В цей же час між ними та водієм автомобілю марки ВАЗ 2104 ОСОБА_4, на ґрунті особистих неприязних відносин виникла словесна суперечка яка продовжувалася на протязі декількох хвилин. Після вказаної суперечки ОСОБА_4 продовжив рух на своєму автомобілі марки ВАЗ 2104 до будинку №10 по вул. Рибальській в СТ «Голуба Лагуна» території Гніденської сільської ради Бориспільського р-ну Київської обл. де і знаходився весь час.

Цього ж дня біля 16-30 год., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходячи повз будинок №10 по вул. Рибальській в СТ «Голуба Лагуна» території Гніденської сільської ради Бориспільського р-ну Київської обл. помітили автомобіль марки ВАЗ 2104 червоного кольору з водієм якої у них нещодавно виникла суперечка. Підійшовши до вказаного будинку, ОСОБА_2 помітив водія автомобіля марки ВАЗ 2104, ОСОБА_4 який сидів на передньому пасажирському сидінні. Підійшовши до нього, в цей же час, ОСОБА_2, діючи умисно та на ґрунті особистих неприязних відносин, схопив руками потерпілого ОСОБА_4 за комір куртки, та виштовхнув останнього з автомобілю на землю. Після цього продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 почав наносити удари руками та ногами по частинам тіла ОСОБА_4 який знаходився в сидячому положенні та намагався закрити обличчя руками. В результаті нанесення ОСОБА_2 не менше чотирьох ударів руками по обличчю, одного удару правою рукою в область грудей та трьох ударів ногами по тілу, ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді перелому 10 і 11 ребер зліва по під пахвинній лінії, які згідно висновку експерта №130д від 13.12.2011 року, за своїм характером тягнуть тривалий розлад здоровя на строк понад 21 день і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Підсудний ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у предявленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що між ним з потерпілим дійсно виник конфлікт, але це виникло тоді, коли потерпілий вийшов з автомобіля з викруткою і погорджував йому. Він вибив у потерпілого викрутку з руки та наніс йому декілька ударів. Він вживав алкогольні напої після події. Зобовязується відшкодувати заподіяну моральну шкоду, хоча вважає, що він не міг нанести потерпілому такі удари, які потягли переломи ребер.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним, його вина у скоєному у повному обсязі підтверджується іншими матеріалами справи, а саме :

Даними рапортів працівників міліції (Т.1, а.с.34), якими підтверджено настання події;

Даними протоколу усної заяви (Т.1, а.с.36), якими підтверджено настання події;

Даними протоколу огляду місця події зі схемою та фото таблицею (Т.1. а.с.50-63), якими підтверджено настання події та наявність на місті слідів злочину та речових доказів;

Даними акту СМД та висновку СМЕ (Т.1, а.с.72, 77), якими підтверджено наявність у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень при обставинах, встановлених судом та зазначених у обвинувальному висновку;

Даними протоколу виїмки (Т.1. а.с.103), якими підтверджено вилучення з місця події відеозапису камер зовнішнього спостереження, якими зафіксовано подію;

Даними протоколу очної ставки (Т.1. а.с.114-117, 118-122, 139-142, 143-146), якими підтверджені обставини події встановлені судом;

Даними протоколу відтворення обстановки та обставин події з фото таблицею (Т.1, а.с.130-138, 202-208, 227-234), якими відтворено та зафіксовано обставини нанесення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;

Даними протоколу допиту підозрюваного (Т.1. а.с.176-179), якими підтверджено обставини скоєння злочину підсудним;

Даними протоколу допиту обвинуваченого (Т.1, а.с.195-197, 214-215, 224-226), якими підтверджено обставини скоєння злочину підсудним;

Даними цивільного позову (Т.2,.с.22-23), якими визначено настання цивільно-правових наслідків події;

Показами потерпілих, свідків.

Так, ОСОБА_3, кримінальна справа відносно якого була закрита судом за примиренням з потерпілим, допитаний в судовому засіданні у якості підсудного пояснив, що він бачив, як ОСОБА_2 наносив удари водію, він відтягував ОСОБА_2 з бійки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він бачив, як ОСОБА_2 витягував з автомобіля ОСОБА_4, який намагався захиститись від нього.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що між ним та підсудним відбулась сутичка на підставі попереднього конфлікту. Він вважає, що підсудний перебував у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_2 витягнув його з автомобіля, поставив його на коліна та сказав покласти руки за голову. Він виконав, після цього ОСОБА_2 почав наносити йому удари руками і ногами, та постійно кричав. Він його бив біля 15-ти хвилин. Коли у нього спрацював телефон, ОСОБА_2 вихватив його та розбив. Він просить стягнути моральну шкоду та матеріальну, як вартість розбитого телефону. До ОСОБА_3 він претензій матеріального та морального характеру не має у звязку з примиренням і повним відшкодуванням завданої шкоди.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що свідком самої події вона не була, чула про неї від ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що свідком самої події вона не була, а лише чула про неї від ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що потерпілі виконували роботи біля його будинку. Про події він дізнався від потерпілих, та після перегляду запису з камер відео спостереження.

До даних протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_2 (Т.1, а.с.188-190) суд ставиться критично і вважає його недопустимим доказом. Оскільки зазначений протокол не підписаний слідчим, який мав проводити допит.

До даних протоколу очної ставки (Т.1. а.с.198-201) суд ставиться критично і вважає його недопустимим доказом, оскільки в останньому зазначено, що очна ставка відбувалась між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проте, на а.с.201 зазначено, що слідчим ставились запитання потерпілому ОСОБА_4 і від нього отримувались відповіді, хоч про його участь у даній слідчій дії належних відміток немає.

До показів підсудного ОСОБА_2 про те, що він наносив удари потерпілому ОСОБА_4, але не заподіяв останньому тілесних ушкоджень середньої тяжкості суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються дослідженими вище матеріалами справи.

Суд вважає недоведеною ту обставину, що під час скоєння інкримінованих йому дій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки зазначена обставина заперечується підсудним та підтримується потерпілим за відсутності інших її належних і допустимих доказів. Згідно до вимог ст..62 Конституції України, всі сумніви мають тлумачитись на користь обвинуваченого. Тобто суд вважає за необхідне виключити обставину перебування підсудного у стані алкогольного спяніння під час скоєння інкримінованих йому дій з обвинувачення, як не доведену.

Отже, на підставі наведеного суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_2 наніс потерпілому ОСОБА_9 умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження при обставинах встановлених судом.

Таким чином на підставі наведеного суд дійшов висновку, що дійсно своїми умисними діями, які виразились в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Суд вважає ОСОБА_2 винним у скоєнні зазначеного злочину.

Суд вважає, що ОСОБА_10 підлягає покаранню за вчинений ним злочин, оскільки доказів іншого учасниками процесу суду надано не було.

При обранні підсудному виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного злочину, особу винного.

Підсудний скоїв злочин середньої тяжкості.

Підсудний не судимий в силу ст..89 КК України, має постійне місце проживання де характеризується посередньо, має місце роботи, на утриманні малолітня дитина 2010р.н., на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, є учасником бойових дій в ДРА, вину свою не визнав,

Обставин, які згідно до вимог ст.66 КК України помякшують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства і призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі, до нього можливе застосування ст..75 КК України, при цьому поклавши на нього обовязки, передбачені ст..76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 слід дійти висновку, що останній обґрунтований і підлягає задоволенню. Суду доведено, що умисними протиправними діями підсудного ОСОБА_2 потерпілому заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 1000 грн., як вартість розбитого підсудним мобільного телефону, та моральну шкоду у розмірі розмір якої на думку суду у повному обсязі обґрунтований та доведений потерпілим.

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що цивільний позов було заявлено і до ОСОБА_3, з яким потерпілий примирився і відносно якого існує постанова суду про закриття кримінальної справи у звязку з примиренням підсудного з потерпілим та повним відшкодуванням заподіяної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні заподіяної матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, та провести стягнення у повному обсязі з підсудного ОСОБА_2, оскільки позовні вимоги до зазначених осіб мали солідарний характер.

Речові докази (Т.1. а.с.105) зберігати при матеріалах справи;

Речові докази (Т.1. а.с.108) окрім мисливської рушниці та дозволу на вказану рушницю знищити;

Речові докази (Т.1, а.с.108) мисливську рушницю та дозвіл на нею - передати до відділу служби озброєння ГУ МВС України у Київській області для повернення власникам після належного оформлення відповідних дозволів, а у випадку їх не оформлення для подальшої комісійної реалізації.

Враховуючи ту обставину, що вартість проведеної експертизи (Т.1, а.с.95) має відшкодовуватись винною особою, а відносно ОСОБА_3, по епізоду якого і була проведена експертиза, кримінальна справа закрита за примиренням з потерпілим, розяснити право експертної установи звернутись до суду з позовом про стягнення вартості експертизи в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд

З А С У Д И В :

Визнати винним і призначити покарання:

ОСОБА_2

За ст.122 ч.1 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, рахуючи строк відбуття покарання з 28.02.2013 року, та обравши йому запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді підписки про невиїзд з місця проживання.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_2 покласти обвязки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази (Т.1. а.с.105) зберігати при матеріалах справи;

Речові докази (Т.1. а.с.108) окрім мисливської рушниці та дозволу на вказану рушницю знищити;

Речові докази (Т.1, а.с.108) мисливську рушницю та дозвіл на нею - передати до відділу служби озброєння ГУ МВС України у Київській області для повернення власникам після належного оформлення відповідних дозволів, а у випадку їх не оформлення для подальшої комісійної реалізації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1000 (одну тисячу)грн. заподіяної матеріальної шкоди та 50000 (пятдесят тисяч)грн. заподіяної моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 15 (пятнадцяти) діб з моменту оголошення.

Суддя І.В.Криворучко