печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
27 липня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого в Особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №00000869 від 26.08.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого в Особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000869 від 26.08.2014 року. Заява мотивована тим, що у провадженні слідчого в Особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 26 серпня 2014 року до ЄРДР під № 00000869, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України. Разом з тим, як зазначає заявник у своїй заяві, в даному кримінальному провадженні, він, як адвокат захищає інтереси та надає правову допомогу особі, яка допитана в ході досудового слідства як свідок, а саме ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні є власником майна, яке було тимчасово вилученим в ході обшуку, проведеного 11.11.2014 року.

Заявник мотивував поданий відвід наступними обставинами.

18.02.2015 року колегією суддів палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва, за результатом розгляду апеляційної скарги, поданої представником цивільного позивача Державного агентства автомобільних доріг України ОСОБА_6 , було ухвалено рішення про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5

21.04.2015 року Печерським районним судом м. Києва клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , було задоволено.

23.04.2015 року адвокатом ОСОБА_3 , як представником власника вилученого майна ОСОБА_5 на адресу ГПУ було подано клопотання про невідкладне повернення майна, що належить ОСОБА_5 та було вилучено у нього під час обшуку проведеного 11.11.2014 року, а саме: грошові кошти у розмірі 164 000 грн., грошові кошти у розмірі 6 588 доларів США та пристрій побутовий для відшукання радіо-передатчиків Protect 1207i, арешт якого було скасовано.

07.05.2015 року ОСОБА_3 було отримано постанову від 27.04.2015 року про відмову у задоволенні клопотання. Як вбачається зі змісту зазначеної постанови, відмова мотивована тим, що слідчий не був присутнім при розгляді клопотання про скасування арешту, оригінал ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2015 року не отримував, а отже сумнівається у тому, що така ухвала дійсно постановлялась.

15.05.2015 року слідчий ОСОБА_4 повернув частину вилученого майна, арешт якого було скасовано ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2015 року, а саме: пристрій побутовий для відшукання радіо-передатчиків Protect 1207i, при цьому грошові кошти у розмірі 164 000 грн. та грошові кошти у розмірі 6 588 доларів США повернутими не були.

22.05.2015 року адвокат ОСОБА_3 звернувся з клопотанням до слідчого в ОВС ОСОБА_4 до якого приєднав примірник ухвали від 21.04.2015 року, з проханням виконати обов`язок визначений законодавством та повернути все без виключення вилучене майно, арешт якого було скасовано.

12.06.2015 року слідчим ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Слідчий мотивував прийняте рішення тим, що він обґрунтовано вважає вилучені грошові кошти здобутими злочинним шляхом і речовими доказами у кримінальному провадженні, не зазначаючи що саме свідчить про такі обставини і чим підтверджується його переконання. Крім того, слідчий послався на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року, якою його дії, щодо вилучення грошових коштів під час обшуку визнані законними та було відмовлено у задоволені скарги на неповернення грошових коштів ОСОБА_5

18.06.2015 року Печерським районним судом м. Києва було розглянуто скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, яка була задоволена та слідчого було зобов`язано повернути зазначене тимчасово вилучене майно, арешт якого був скасований.

Крім того, 24.06.2015 року Печерським районним судом м. Києва було розглянуто скаргу в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, яка була подана представником ОСОБА_5 ОСОБА_7 та також була задоволена. Було зобов`язано слідчого ОСОБА_4 виконати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2015 року, повернути зазначене вилучене майно, арешт якого був скасований.

23.06.2015 року Печерським районним судом м. Києва розглянуто клопотання про встановлення процесуального строку проведення процесуальної дії в кримінальному провадженні, яке було задоволено в повному обсязі. Слідчим суддею було встановлено слідчому ОСОБА_4 строк в один місяць для проведення необхідних процесуальних дій, щодо повернення тимчасово вилученого майна, арешт якого скасований згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.04.2015 року.

Посилаючись на те, що слідчий в ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_4 відверто ігнорує норми КПК України, як і інші норми, вважаючи що його службове становище дає йому підстави діяти не у відповідності до законодавства, а на власний розсуд, що викликає сумніви у його неупередженості, просив заявлений відвід задовольнити.

Заявник у судовому засіданні підтримав заявлений відвід.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засідання проти задоволення заяви заперечував.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши заяву про відвід, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 77 КПК України, посиланням на який заявник обґрунтовує заяву, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його упередженості.

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями слідчого, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу слідчого.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які порушення вимог КПК України, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість слідчого, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Керуючись ст. ст. 75,76,77, 81, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого в Особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №00000869 від 26.08.2014 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1