Провадження №: 1-кп/752/795/15
У Х В А Л А
27.08.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч. 1, 186 ч. 3 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
25.08.2015 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч. 1, 186 ч. 3 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України.
В ході підготовчого судового засідання представник державного обвинувачення - прокурор ОСОБА_5 зазначила, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, прокурор ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений є особою, раніше судимою, може переховуватись від суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні. Також прокурор звернулась з клопотаннями щодо застосування до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням щодо зміни ОСОБА_11 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України. Крім того, захисник просила повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, посилаючись на те, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема не містить правової кваліфікації кримінальних правопорушень з посиланням на положення і статті закону про кримінальну відповідальність.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_7 підтримав думку захисника ОСОБА_6 щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, щодо застосування до його підзахисної запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання заперечував, посилаючись на відсутність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 підтримала думки захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 зазначила про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України. Крім того вказала, що копію обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування вона не отримувала.
Обвинувачені підтримали думки своїх захисників.
Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши реєстр матеріалів досудового розслідування, суд надходить до висновку про необхідність повернення даного обвинувального акта прокурору як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, з наступних підстав.
Згідно ст. 110 ч. 4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, вичерпні вимоги до обвинувального акту в собі містить ст. 291 КПК України.
Згідно вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) КК України та формулювання обвинувачення.
Проте, обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 не відповідає вимогам статті 291 ч. 2 п. 5 КПК України, з наступних підстав.
Так, під час викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також під час формулювання обвинувачення, висунутого обвинуваченим, зокрема вказується про те, що 12.04.2012 року, приблизно о 00 год. 10 хв. ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу будинку №45 по вулиці Маршала Говорова в м. Києві, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вступили між собою у злочинну змову, після чого, діючи згідно відведених ролей, ОСОБА_12 проник до вказаного приміщення через кватирку та відчинив замок вхідних дверей з середини, через які ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зайшли до будинку. Пройшовши до кімнати вказаного будинку, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 розбудили ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_13 , згідно відведеної їй ролі, почала шукати у кімнаті будинку цінні речі, а ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_11 , згідно відведених їм ролей, почали розмовляти з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , тим самим відволікаючи увагу останніх від дій ОСОБА_13 , яка, не попереджаючи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про свій намір застосування газового балончика «Перець 1», розбрискала його вміст в обличчя ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого заволоділа мобільним телефоном «LG-P520», вартістю 1300 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 30 грн., та спільно з ОСОБА_11 і ОСОБА_10 залишила приміщення будинку, поблизу якого їх чекав ОСОБА_12 . У подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 розпорядились викраденим майном ОСОБА_14 на власний розсуд, тим самим завдавши їй матеріального збитку на загальну суму 1330 грн.
Такі дії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 були кваліфіковані державним обвинуваченням за ст. 186 ч. 3 КК України як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло; дії ОСОБА_11 за ст. 186 ч. 3 КК України як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням у житло; дії ОСОБА_13 за ст. 187 ч. 3 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.
Проте, всупереч вимогам ст. 291 КПК України, виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, не узгоджується з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, з обвинувального акту неможливо встановити де, коли, з ким та за яких обставин ОСОБА_13 вступила у попередню змову на вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, на що саме був спрямований спільний умисел та які конкретно дії виконував кожний із співучасників, а також не зазначено форму вини та мотив вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Окремо слід звернути увагу на те, що з обвинувального акту неможливо встановити час, коли у одного з учасників групи осіб, які за попередньою змовою вчиняли грабіж, виник умисел на застосування щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_15 насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, а також неможливо встановити дії інших учасників вказаної групи осіб під час застосування такого насильства однією особою, що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії обвинувачених за відповідними статтями Кримінального кодексу України.
Крім того, як вбачається з обвинувального акту, органом досудового розслідування зазначено обставину, яка обтяжує покарання обвинувачених вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, разом з тим, вказана обставина зазначена у обвинувальному акті як кваліфікуюча ознака інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 291 ч. 4 п. 1 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Як вбачається з розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до даного обвинувального акту, він містить розбіжності щодо процесуального статусу особи, на ім`я ОСОБА_16 , оскільки згідно пункту 5 реєстру матеріалів досудового розслідування дана особа надавала покази в якості потерпілої, в той час як згідно пункту 33 реєстру матеріалів досудового розслідування - вказана особа надавала покази в якості свідка.
Крім того, згідно розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування, у якому вказано процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, він не містить даних щодо прийняття слідчим рішення про визнання потерпілими у даному кримінальному провадженні осіб, яким вчиненими кримінальними правопорушеннями завдано матеріальних збитків.
Також, слід звернути увагу на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування містить недостовірні дані щодо заходів забезпечення кримінального провадження, застосованих під час досудового розслідування даного кримінального провадження (розділ ІІІ), а саме - наявна вказівка на те, що відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 запобіжні заходи під час досудового розслідування не застосовувались. Крім того, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що запобіжний захід у виді тримання під вартою було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_11 27.06.2015 року, в той час як він утримується під вартою з 20.04.2012 року, будь-яких даних щодо прийняття рішень про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_11 , реєстр матеріалів досудового розслідування не містить.
Крім того, всупереч вимогам ст. 291 ч. 4 п. 3 КПК України обвинувальний акт не місить даних щодо отримання захисником обвинуваченого ОСОБА_12 ОСОБА_8 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Вказане стверджується відповідною розпискою, яка не містить особистого підпису адвоката ОСОБА_8 , а також її поясненнями, наданими в ході проведення підготовчого судового засідання (а.с. 21).
Викладені вище недоліки перешкоджають суду призначити судовий розгляд кримінального провадження за даним обвинувальним актом, у зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність з вимогами ст. 291 КПК України.
У задоволенні клопотання представника державного обвинувачення щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити, оскільки прокурором не доведено, що застосування до ОСОБА_11 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не є недостатнім для запобігання ризикам, якими обґрунтовується клопотання.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу слід задовольнити, змінивши запобіжний захід - тримання під вартою на домашній арешт з негайним звільненням його з-під варти в залі суду, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання із одночасним покладенням обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 1 п.п. 4, 8, 9 КПК України, а саме утримуватись від спілкування з обвинуваченими, потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; здати прокурору, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити, у разі застосування, електронний засіб контролю, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_11 , наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, а також особу обвинуваченого, який має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання на території м. Києва.
Клопотання представника державного обвинувачення щодо застосування до обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слід задовольнити та покласти на останніх обов`язки, встановлені ст. 194 ч. 1 п.п. 2, 3, 4, 8 КПК України, а саме не відлучатись з населеного пункту, у якому вони зареєстровані та проживають; повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з обвинуваченими, потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; здати прокурору, у разі наявності, свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, враховуючи те, що згідно ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, а також зважаючи на наявність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення останніми тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких їх обвинувачують.
Обов`язки, передбачені ст. 194 ч. 1 КПК України, покласти на обвинувачених на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 25.10.2015 року включно.
Відповідно до ст. 179 ч. 2 КПК України слід роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що у разі невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, до них може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 3 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 296 ч. 1, 186 ч. 3 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, - повернути прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва.
Зобов`язати прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва усунути виявлені недоліки протягом семи діб з моменту вступу ухвали в законну силу.
У задоволенні клопотання представника державного обвинувачення прокурора ОСОБА_5 щодо продовження ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Заборонити ОСОБА_11 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 194 ч. 1 КПК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки:
-утримуватись від спілкування з обвинуваченими, потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати прокурору, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити, у разі застосування, електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_11 , що відповідно до ст. 181 ч. 5 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити дію ухвали в частині щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 25.10.2015 року включно.

Згідно ст. 181 ч. 3 КПК України направити копію ухвали для виконання Голосіївському РУ ГУМВС України в м. Києві

Контроль за виконанням ухвали в частині щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на слідчий відділ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві.

Клопотання представника державного обвинувачення прокурора ОСОБА_5 в частині щодо застосування до ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 запобіжного заходу - особисте зобов`язання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на підставі ст. 194 ч. 1 КПК України на нього наступні обов`язки:
-не відлучатись з населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає, тобто з м. Києва;
- повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;
-утримуватись від спілкування з обвинуваченими, потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;
-здати прокурору, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити дію обов`язків, покладених судом на ОСОБА_10 на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 25.10.2015 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що у випадку невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ОСОБА_10 особистого зобов`язання покласти на прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва, який підтримує державне обвинувачення.

Застосувати до ОСОБА_12 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на підставі ст. 194 ч. 1 КПК України на нього наступні обов`язки:
-не відлучатись з населеного пункту, у якому він зареєстрований та проживає, тобто з м. Києва;
- повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;
-утримуватись від спілкування з обвинуваченими, потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;
-здати прокурору, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити дію обов`язків, покладених судом на ОСОБА_12 на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 25.10.2015 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_12 , що у випадку невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ОСОБА_12 особистого зобов`язання покласти на прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва, який підтримує державне обвинувачення.

Застосувати до ОСОБА_13 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на підставі ст. 194 ч. 1 КПК України на неї наступні обов`язки:
-не відлучатись з населеного пункту, у якому вона зареєстрована та проживає, тобто з м. Києва;
- повідомляти прокурора про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;
-утримуватись від спілкування з обвинуваченими, потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;
-здати прокурору, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити дію обов`язків, покладених судом на ОСОБА_13 на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 25.10.2015 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_13 , що у випадку невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 1 КПК України, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням ОСОБА_13 особистого зобов`язання покласти на прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва, який підтримує державне обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з моменту проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3