Справа №10- 237/ 2010 Головуючий у 1 інстанції: Гірник Т.А
Категорія: ст.ст.364ч.1,366ч.1КК Доповідач: Тенюх В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року колегія судців судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Яременка О.Д.

Суддів: Тенюха В.П., Партики І.В.

з участю прокурора: Ляшука О.О.

адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали скарги за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді скарги в суді першої інстанції

на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року, якою задоволено скаргу адвокатів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 та скасовано постанову старшого слідчого прокуратури м.Луцька від 19.02.2010 року про порушення щодо останнього кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем і службового підроблення за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 366 ч.1 КК України, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

у цій постанові старшого слідчого прокуратури про порушення кримінальної справи зазначено, що ОСОБА_3, працюючи на посаді старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, являючись представником влади, протягом вересня - листопада 2008 року, умисно, зловживаючи владою, діючи в особистих інтересах, тобто з метою виконання меншого об'єму покладеної на нього роботи, її полегшення, а також в інтересах третіх осіб - боржників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, використав надану йому владу всупереч інтересам служби, зокрема в порушення вимог ст.ст. 4,5,16, 50 Закону України «Про виконавче провадження» без встановлення місця проживання зазначених боржників, без здійснення виїзду за адресами їх проживання, вказаними у виконавчих документах, без встановлення належного їм майна, на яке можна було б звернути стягнення, без вжиття заходів щодо розшуку такого майна, не залучаючи до цього понятих, склав завідомо неправдиві офіційні документи - акти державного виконавця, в які вніс завідомо неправдиві відомості про те, що він нібито в присутності понятих здійснив виїзди за адресами цих боржників і виявив, що вони там прописані, але фактично не проживають і що майна на яке можна звернути стягнення ним не виявлено. У вказані акти ОСОБА_3 в якості понятих записав своїх знайомих та розписався замість них. В подальшому ОСОБА_3 на підставі зазначених підроблених актів державного виконавця умисно, зловживаючи владою, діючи всупереч інтересам служби, з вищевказаною метою в особистих інтересах та інтересах третіх осіб склав завідомо неправдиві постанови «Про повернення виконавчих документів, в які також вніс завідомо неправдиві відомості про те, що боржники за вказаними у виконавчих документах адресами прописані, але не проживають, місце їх перебування встановити не можливо, майна, на яке можна звернути стягнення не виявлено і відповідно до яких повертав виконавчі документи стягувану - ВДАІ (з обслуговуванню м.Луцька) УМВС України у Волинській області. Хоча в дійсності, зазначені боржники , крім ОСОБА_7, за вказаними у виконавчих документах адресами проживали і в них було наявне майно, на яке можна звернути стягнення.

В результаті таких дій ОСОБА_3 вищевказані боржники уникли відповідальності за скоєні ними адміністративні правопорушення.

Згаданою постановою районного суду від 23.04.2010р. задоволено скаргу адвокатів в інтересах ОСОБА_3 та скасовано зазначену постанову старшого слідчого прокуратури про порушення відносно нього кримінальної справи за ст.ст. 364 ч. 1, 366 ч.1 КК України.

В апеляції на цю постанову суду прокурор покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, під час розгляду скарги судом було допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону, суд вдався до оцінки доказів, а саме з'ясування спрямованості умислу ОСОБА_3 при вчиненні ним протиправних дій, просить скасувати вищевказану постанову місцевого суду як незаконну, а матеріали направити на новий судовий розгляд.

Вислухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляції, адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, які просять залишити постанову місцевого суду без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, перш за все, відповідно до вимог ст.236-8 КПК України, має перевірити чи були у слідчого підстави та приводи для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, що стали підставою для прийняття такого рішення, при цьому суворо дотримуючись вимог ст.ст. 94, 97, 98 КПК України.

Згідно п.З примітки до ст.364 КК України, істотною шкодою у статтях 364, 365, 367, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Скасовуючи постанову старшого слідчого, районний суд правильно зазначав, що обов'язковою ознакою злочину, передбаченого ст.364 ч.1 КК України є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, а в цій постанові слідчий вказував на недоотримання державою 219 грн. за виконавчими документами, які ОСОБА_3 повернув без виконання і не конкретизував в чому саме полягає підрив авторитету органу державної влади.

Доводи апелянта, зокрема про те, що місцевий суд, визнавши суму 219 грн. як неістотну шкоду, а також з'ясовував спрямованість умислу ОСОБА_3, чим вдався до оцінки доказів розцінюються колегією суддів як необгрунтовані, оскільки в судовому засіданні і при винесенні постанови не встановлювався факт наявності чи відсутності умислу в нього на вчинення зазначених дій, а також цьому не давалася відповідна юридична оцінка.

Із копії платіжного доручення видно, що 01.06.2009 року, тобто до винесення слідчим постанови про порушення справи, ОСОБА_3 повністю відшкодував збитки на суму, яка перевищує 219 грн.

Визнаючи безпідставним порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 і за ст.366 ч.1 КК України, місцевий суд вірно виходив із вимог ст.11 ч.2 КК України, відповідно до якої не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння , передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі, а тому покликання в апеляції на недоречність застосування в даному випадку цієї норми кримінального закону, на думку колегії, не можуть заслуговувати на увагу.

Окрім того, оскільки ОСОБА_3, як державний виконавець, не наділений будь-якими повноваженнями на притягнення осіб до відповідальності за вчинення правопорушення, а тому, твердження слідчого та апелянта про уникнення відповідальності боржників внаслідок його дій, визнаються колегією необгрунтованими.

Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що у старшого слідчого не було достатніх даних, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_3 ознак складу злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, Збб ч.1 КК України, тому винесена ним постанова про порушення кримінальної справи підставно скасована районним судом, а доводи апеляції в цілому, зокрема і про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, про істотне порушення норм кримінально-процесуального закону є непереконливими і не можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст.362, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

постанову Личаківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2010 року, якою задоволено скаргу адвокатів ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 та скасовано постанову старшого слідчого прокуратури м.Луцька від 19.02.2010 року про порушення щодо останнього кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем і службового підроблення за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.1, 366 ч.1 КК України - залишити без змін, апеляцію прокурора - без задоволення.

Головуючий:

Судді: