Справа №1-37/10 28.10.2010 28.10.2010 28.10.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-667/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Біцюк А.В.
Категорія: ч. 3 ст. 187, ч.2 152 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого - Дзюби Ф.С.

суддів: Маркової Т.О., Олещук Т.Л.

за участю прокурора Кириленка Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2010 року, яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

-12.04.2005р. Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України до 6-ти років позбавлення волі, звільненого 12.02.2009р. умовно достроково на 1 рік 5 місяців 17 днів;

- засуджено за ч. 3 ст. 152 КК України до 8-ми років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 153 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 187 КК України до 10-ти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань призначено покарання у вигляді 10-ти років 6-ти місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 12.04.2005р. і остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 11-ти років 6-ти місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. миколаївка Казанківського району Миколаївської області, не судимого,

- засуджено за ч. 3 ст. 152 КК України до 7-ми років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 153 КК України до 3-х років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 187 КК України до 8-ми років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Миколаївського НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області 470,77 грн. за проведення експертизи.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 08.08.2009 року біля 2000 години перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3, якому ОСОБА_2 запропонував вчинити злочин та переконав у необхідності його вчинення, з метою заволодіння транспортним засобом, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: вул. Кривцова, буд. 23 смт. Казанка Миколаївської області, де через розбите ними вікно проникли в будинок. Зайшовши до будинку ОСОБА_5 із застосуванням насильства здійснив статевий акт з ОСОБА_6, а ОСОБА_3 допомагав йому це зробити, здійснюючи психологічний тиск на потерпілу шляхом погроз.

В цей час до будинку повернувся ОСОБА_4, якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали бити руками та ногами в різні частини тіла. Після цього, підсудні підняли ОСОБА_4 та посадили його в крісло, та піднісши до горла увімкнену кутову шліфувальну машинку «болгарку», почали вимагати від нього гроші та ключі від автомобілю «Волга», який стояв в гаражі. Не отримавши бажаного, ОСОБА_2 вступив в неприродній статевий зв'язок з потерпілою ОСОБА_6, при цьому ОСОБА_3 тримав біля горла ОСОБА_4 увімкнену кутову шліфувальну машинку і погрожував відрізати голову у разі опору ОСОБА_6

Після задоволення статевої пристрасті ОСОБА_7 запропонував вступити в статевий зв'язок з потерпілою ОСОБА_3, на що той погодився та зґвалтував ОСОБА_6 при цьому ОСОБА_7 погрожував смертю потерпілому у разі опору ОСОБА_6 діям ОСОБА_3

Після цього, на пропозицію ОСОБА_2 йти додому, ОСОБА_3 зняв з безіменного пальця руки потерпілої срібну каблучку та надів собі на палець, а також взявши на кухні продуктів харчування на загальну суму 85,25 грн. пішов з будинку разом з ОСОБА_2

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок районного суду скасувати, постановивши свій вирок, яким його виправдати в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 152 та ч. 2 ст. 153 КК України, а його дії перекваліфікувати на ст. 15 ч. 3 ст. 187 КК України.

Посилається на те, що ні на досудовому слідстві ні в судовому засіданні не здобуто доказів вчинення ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152 та ч. 2 ст. 153 КК України, а на досудовому слідстві він себе обмовив, оскільки працівниками міліції відносно нього застосовувались не дозволені методи ведення слідства.

Також вважає, що досудове слідство проведено неповно і що потерпілі його обмовили з метою отримання матеріальної вигоди.

Засуджений ОСОБА_3 апеляційну скаргу на вирок не подавав.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів находить її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами, вина засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за якими його засуджено, доказана.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2 винним в предявленному йому обвинуваченні винним себе визнав частково у суду пояснив, що 08.08.2009 року біля 20 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умовив ОСОБА_3 піти до будинку, де він бачив автомобіль «ГАЗ-24», взяти його щоб покататися.

Вони пішли до вказаного домоволодіння, де через вікно проникли в середину будинку, де він штовхнув на диван ОСОБА_6 і повідомив її, що йому потрібно поговорити з її чоловіком.

В цей час ОСОБА_3 пішов по кімнатам щось шукати.

До будинку зайшов ОСОБА_4 і він його вдарив декілька разів, а потім посадивши на крісло почав вимагати від нього ключі від автомобіля. Не отримавши ключі від автомобіля він сказав ОСОБА_3, що потрібно йти з будинку і вони пішли.

Як ОСОБА_3 брав каблучку і продукти харчування він не бачив. На досудовому слідстві себе обмовив, щоб працівники міліції не застосовували до нього насильство.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе в предявленому йому обвинуваченні, визнав частково і суду дав аналогічні свідчення по обставинам проникнення в житло.

Окрім того, показав, що потерпілого ОСОБА_4 вони били вдвох, а коли він ключів від автомобіля не дав, то вирішили йти з будинку.

Коли він оглядав будинок, то знайшов срібну каблучку, яку собі положив в кишеню, а також з холодильника забрав продукти харчування.

На досудовому слідстві як ОСОБА_2, так і ОСОБА_3 давали послідовні показання, які співпадали між собою, про те, що вони вирішили заволодіти автомобілем потерпілого ОСОБА_4 і з цією метою прийшли до його будинку, де через вікно проникли до будинку.

В будинку знаходилася потерпіла ОСОБА_6, яку з застосуванням фізичної сили та погроз вбивством став ґвалтувати ОСОБА_2, а ОСОБА_3 почав шукати в будинку гроші.

В цей час до будинку зайшов ОСОБА_4, якого ОСОБА_2 і ОСОБА_3 почали бити та погрожувати вбивством, а потім ОСОБА_2 зґвалтував ОСОБА_6 неприродним способом.

ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 зґвалтувати ОСОБА_6, що останній і зробив, а ОСОБА_2 в цей час погрожував убивством ОСОБА_4 якщо ОСОБА_6 бути чинити опір ОСОБА_3

Після згавлтування ОСОБА_6, ОСОБА_3 відкрито викрав з пальця потерпілої каблучку та з холодильника продукти харчування і вони покинули помешкання потерпілих.

Ці показання збігаються з показаннями потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 об обставинах проникнення в житло, скоєння нападу, застосування насильства, зґвалтування потерпілої та заволодіння майном потерпілих та підтверджують причетність ОСОБА_2 до скоєння злочинів, за які його засуджено.

Згідно даних судово-медичної експертизи № 212/86 (а.с. 234, 235), у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді множинних спадин та гематом обличчя та тулубу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також закритий перелом 6-го ребра, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах повідомлених потерпілим.

Згідно даних судово-медичної експертизи № 157 (а.с. 137-139) у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливів в правій підключичній області, на передній поверхні лівого плечового суглобу та в пахові області зліва, які відносяться до категорії легких та утворилися в строк і при обставинах вказаних потерпілою

Все це підтверджує причетність ОСОБА_2 до скоєння ним злочинів при обставинах предявленних в обвинуваченні і які ним визнавались на досудовому слідстві.

З урахуванням сукупності досліджених доказів, суд правильно кваліфікував дії підсудного ОСОБА_2 за ст. ст. 187 ч.3, 152 ч.3, 153 ч.2 та 304 ч.1 КК України.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність доказів його причетності до зґвалтування ОСОБА_6 є безпідставними і спростовуються вище наведеними доказами.

На протязі досудового слідства потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 давали послідовні показання про зґвалтування ОСОБА_6 з застосуванням насильства підсудними.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на протязі усього досудового слідства не заперечували факт зґвалтування потерпілої при обставинах, які вказували потерпілі і у суду не було підстав піддавати сумніву ці показання.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б указували на те, що у ОСОБА_2 були підстави для самооговору.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_2 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67, 70, 71 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, даних про особу винного, що він в період умовно-дострокового звільнення, вчинив нові злочини, обставин, що помякшують та обтяжують покарання.

Підстав для скасування чи зміни вироку, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2010 року відносно ОСОБА_2, без змін.

Головуючий

судді: