Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/305/16-к
пр. № 1-КП/286/60/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000069 від 22.01.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , зареєстрованого в

АДРЕСА_2 , українця, громадянина

України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого,

маючого неповнолітнью доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

потерпілого від наслідків Чорнобильської катастрофи, раніше

неодноразово судимого Овруцьким районним судом Житомирської

області, останній раз

- 11.11.2014 року за ст. 164 ч.2 КК України на 180 годин громадсь-

ких робіт, судимість не погашена, у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого

ст. 164 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
що ОСОБА_4 від шлюбу з ОСОБА_6 має неповнолітню дитину дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист №2-1838/2004 від 14.09.2004 року), ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2004 року по 09.03.2016 року, тобто до досягнення нею повноліття. Однак, ОСОБА_4 , всупереч вимогам Сімейного кодексу України, а саме: ст. 180 / батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття/, ст.181 ч.3 / за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі /, ст. 191 ч.1/ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову/, та ст.195 ч.4/ розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом/, в період з 01.03.2014 року по 01.12.2015 року, будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, ніде не працює, аліменти не сплачує, отримує доходи працюючи без оформлення трудових угод не повідомляючи про це державну виконавчу службу Овруцького РУЮ, тим самим приховує заробітки (доходи), що підлягають обліку при відрахуванні аліментів, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилося в несплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 протягом тривалого часу.

Заборгованість ОСОБА_4 по аліментах в період з 01.03.2014 року по 01.12.2015 року становить 8253,90 грн..

В судовому засіданні допитаний як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що на даний час він проживає в с. Камінь, Овруцького району разом з матір`ю ОСОБА_7 в належному їй будинку.

21.10.1995 році він одружився з ОСОБА_8 . З моменту одруження вони проживали в будинку його матері в с. Камінь Овруцького району. В період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_7 . В 2001 роцісільська рада видала їм хату в с. В.Чернігівка, Овруцького району де вони прожили разом 1,5 роки. В подальшому між ними не склались стосунки і вони стали проживати окремо. 20.07.2004 року шлюб між ним і ОСОБА_9 було розірвано. Також ОСОБА_9 в цьому ж році звернулась до суду з заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. На той час він працював в сільському господарстві с. В.Чернігівка Овруцького району, а після в «Овруцькому райавтодорі». До тих пір доки він працював, то з нього стягували аліменти, тобто до кінця 2008 року. Потім він звільнився з місця роботи і не став платити аліменти. Він поїхав в м. Москву, де проживав протягом 3-х років. Приїхавши в Україну в 2013 року він працював в Гладковицькому лісництві до січня 2014 року, після чого звільнився. Про те, що він працює ДВС не повідомляв і з нього аліменти не відраховували. В 2014 році з весни до осені він перебував добровольцем в АТО. В період служби він отримував грошові кошти в сумі близько 700 грн. бувало і більше. Він двічі притягувався до кримінальної відповідальності за злісну несплату аліментів, останній раз у листопаді 2014 року за що відбув покарання. На даний час він не працює, допомогає людям з села по домашньому господарству: рубає дрова, відкидає сніг, косить траву та виконує інші роботи за що вони платять за роботу по 20 - 100 грн. Він і матір мають земельні паї в сільському господарстві с. В.Чернігівка Овруцького району. На вказані паї їм видавали зерно або гроші., але з них він аліментів не платив. З дитиною і колишньою дружиною він не спілкується і ніякої допомоги їм не надає. За цей період часу він ніде не лікувався та в медичні заклади за допомогою не звертався, є здоровим. Буде працювати , буде платити. Просить суворо не карати.

Окрім повного визнання своєї вини та показів обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість підтверджується в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що 21.10.1995 року вона вийшла заміж за ОСОБА_10 . Від цього шлюбу народила 2-х дітей. Одна донька померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 році народилася ОСОБА_11 . Жили вони в с. В.Чернігівка. Згодом чоловік став зловживати алкоголем, битися, вона з дитиною ховалася по сусідах. Він шукав, погрожував. Та 20.07.2004 року вони розлучилися В цьому ж році суд присудив йому сплачувати аліменти 1/4 частину його заробітку. Поки він працював, то сплачував, а в 2008 році звільнився і перестав платити. І по цей день нічого не сплачує. Ніякої допомоги не надає. З донькою не спілкується, з днем народження її не вітає. Коли вона була в 4 класі, він обіцяв прийти до неї на день народження і не прийшов, вона його дуже чекала, тепер вже не чекає. Два рази за ухилення від сплати аліментів він був покараний громадськими роботами, відпрацював їх і продовжує не сплачувати, а вона просила суворого покарання. Тепер у визначені покарання вона покладається на погляд суду.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду справи визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема допиту свідків.

Винуватість обвинуваченого в інкримінованому діянні підтверджується також зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з виконавчого листа № 2-1838/2004 від 14.09.2004 року видно, що ОСОБА_4 за рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_12 на утримання доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2004 року по 09.03.2016 року, тобто до досягнення нею повноліття;

- з довідки-розрахунку за період з 18.09.2010 року по 01.12.2015 року видно, що загальна заборгованість ОСОБА_4 по аліментах становить 30138, 95 грн., а за період з 01.03.2014 року по 01.12.2015 року 8253,90 грн.;

- з повідомлення Овруцького РЦЗ від 26.01. 2016 року № 03-140 видно, що ОСОБА_4 на обліку, як безробітний не перебуває і не перебував;

- з повідомлень УПФУ в Овруцькому районі № 520/02 від 26.01.2016 року та КПСЗН Овруцької РДА № 03-04/400 від 28.01.2016 року видно, що ОСОБА_4 в даних установах на обліку не перебуває та пенсії, державних соціальних допомог не отримує;

- з вимоги ІЦ від 22.01.2016 року та копій вироків від 12.03.2012 року та 11.11.2014 року видно, що ОСОБА_4 раніше судимий за ст.164 ч.1 та ч.2 КК України до покарання у виді громадських робіт;

- з довідки ТОВ „Велике поле Овруцького району від 27.01.2016 року видно, що ОСОБА_4 має земельний пай, сума якого за 2015 рік становить 1485,39 грн. та отримав зерном на суму 1262,58 грн..

Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як вчинені особою, яка раніше була засуджена за цією статтею та кваліфікує його дії, за ст. 164 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий за ст.164 ч.1 та ч.2 КК України, але належних висновків з цього для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і вчинив знову кримінальне правопорушення, має не зняту і не погашену в законному порядку судимість, по місцю проживання характеризується посередньо, ніде не працює, у лікарів: нарколога та психіатра на обліку не перебуває та обставин, що обтяжують та помякшують його покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачений середнього віку, здоровий, працездатний, розлучений, має неповнолітню доньку, 1998 року народження, щодо якої байдуже відноситься, та позбавлений батьківських прав, вчинене ним

кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, але його суспільна небезпека полягає в тому, що він посягає на право дитини жити повноцінним життям, нормально розвиватися та навчатися, мати належні умови для її виховання та життя, та думку потерпілої, яка просить покарати на погляду, в звязку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання, яке передбачене санкцією ст. 164 ч.2 КК України у виді обмеження волі.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 366, 368,370 ч.4, 371, 373,374,376, 394 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та обрати йому міру покарання за цим законом, у виді 2-х (двох) років обмеження волі.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати. Строк відбування покарання рахувати з часу його затримання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1