Справа № 183/1946/15
№ 1-кп/183/330/15
В И Р О К
іменем України
23 жовтня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0004561 від 30.11.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотроїцьке Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.11.2014 року приблизно о 00.03 годин ОСОБА_5 відпочивав разом із своїми знайомими в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 о 00.30 годин вийшов на подвір`я, де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у нього виник конфлікт з ОСОБА_7 , який також відпочивав в кафе «Імперія».

Під час конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_5 приблизно о 00.35 годин підійшли до магазину «Люкс», розташованому по вул.. Красіна с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де між ними виникла взаємна бійка, в ході якої ОСОБА_7 , розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, наніс один удар рукою, зжатою в кулак в область лівого ока та продовжив наносити удари по іншим частинам тіла ОСОБА_5 . Після закінчення нанесення ударів один одному, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

27.11.2014 року у ОСОБА_5 після спричинення йому 23.11.2014 року тілесних ушкоджень, погіршився стан здоров`я і він звернувся за медичною допомогою до Дніпропетровської обласної клінічної лікарні, де йому було поставлено діагноз: контузія очного яблука лівого ока. Згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у виді крововиливу у з`єднальні оболонки та розриву судинної оболонки лівого ока зі стійким зниженням гостроти зору до 0.04, яка не підлягає корекції, що у своїй сукупності за ступенем тяжкості відноситься до тяжких, оскільки привели до стійкої втрати працездатності на 45%, тобто більше ніж на 1/3.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши суду, що 23.11.2014 року він знаходився біля кафе «Імперія» в с. Знаменівка. Між ним та потерпілим виник конфлікт, в ході якого вони почали наносити удари один одному. Він отримав тілесні ушкодження. Спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження він не хотів. В скоєному розкаюється.
В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме:

- показання потерпілого ОСОБА_5 про те, що 23.11.2014 року він знаходився в кафе «Імперія» в с. Знаменівка. Він вийшов на вулицю, до нього підбіг ОСОБА_7 разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 . ОСОБА_7 наніс йому удар в око, а потім став наносити йому удари в різні частини тіла. Він став тікати, але ОСОБА_7 та ОСОБА_9 наздогнали його та продовжили наносити йому удари, від яких він впав на землю. З кафе стали виходити люди, тому останні втекли.

- показання свідка ОСОБА_10 про те, що 23.11.2014 року в нічний час він знаходився біля кафе «Імперія», де бачив, як біля кафе стояв ОСОБА_5 , до нього підійшов ОСОБА_7 з іншим чоловіком. Між ними почалась бійка. Він бачив як ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 5 ударів в голову;

- показання свідка ОСОБА_11 про те, що 23.11.2014 року біля кафе «Імперія» стояв ОСОБА_5 . До нього підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Між ними стався конфлікт. ОСОБА_5 впав, підвівся та побіг до магазину. У ОСОБА_5 було пошкоджено обличчя з лівої сторони;

- показання свідка ОСОБА_9 про те, що 23.11.2014 року біля кафе «Імперія» почалася бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Вона продовжувалася приблизно 20 хвилин;

- показання свідка ОСОБА_12 про те, що 23.11.2014 року біля кафе «Імперія» сталася бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Спочатку їх рознімали, а потім вони продовжили бійку. Удари були в обох боків в різні частини тіла;

- показання свідка ОСОБА_13 про те, що 23.11.2014 року біля кафе «Імперія» знаходився ОСОБА_5 . До нього підійшов ОСОБА_7 та наніс йому удар в око. Після цього почалась бійка. Обличчя у ОСОБА_5 було в крові;

- показання свідка ОСОБА_14 про те, що 23.11.2014 року вранці вона побачила на обличчі сина тілесні ушкодження. Від нього дізналася про бійку;

- показання свідка ОСОБА_15 про те, що 23.11.2014 року біля кафе «Імперія» була бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Вони наносили удари один одному. Це продовжувалося 3-5 хвилин;

- показання свідка ОСОБА_16 про те, що 23.11.2014 року була в кафе «Імперія». Всі вийшли на вулицю, де побачили бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Били по голові, обличчю та тулубу;

- показання свідка ОСОБА_17 про те, що 23.11.2014 року він був в кафе «Імперія», вийшов на вулицю. ОСОБА_5 сказав, що його побив ОСОБА_7 та ОСОБА_18 ;

- витяг з кримінального провадження № 0004561 від 30.11.2014 року, згідно якого в ніч на 23.11.2014 року невідома особа поблизу кафе «Імперія», розташованому по вул.. Красіна с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5

(а.п. 52);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_19 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_20 , які в ніч на 23.11.2014 року спричинили тілесні ушкодження її синові ОСОБА_5 біля кафе «Імперія» с. Знаменівка

(а.п. 53);

- висновок судово-медичної експертизи № 197/Е від 16.03.2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 встановлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у з`єднальні оболонки лівого ока, розрив судинної оболонки лівого ока з стійким зниженням гостроти зору до 0.04, яке не підлягає корекції, у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, оскільки привели до стійкої втрати працездатності на 45%, тобто більше ніж на 1/3. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупим твердим предметом, можливо в ніч на 23.11.2014 року. Виявлені тілесні ушкодження утворилися внаслідок, як мінімум, однієї травматичної дії

(а.п. 54-55);

- висновок судово-медичної експертизи № 168 від 01.09.2015 року, згідно якого зниження гостроти зору у ОСОБА_5 знаходиться в прямому причинному зв`язку з травмою, отриманою 22.11.2014 року. В даному випадку ступінь стійкої втрати працездатності по травмі лівого ока необхідно визначати по гостроти зору (0.04-0.05, що не піддаються корекції), а також з урахуванням відсотку центрального поля зору, що дає підставу для визначення тяжких тілесних ушкоджень по критерію розладу здоров`я, пов`язаного зі стійкою втратою працездатності не менше ніж на 1/3 (не менше 33%)

(а.п. 88-96).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження.

Судом також була досліджена версія обвинуваченого та його захисника щодо необережного спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому. Однак в судовому засіданні були досліджені докази того, що, незважаючи на те, що бійка носила взаємний характер, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 удар в життєво важливий орган в голову, а, точніше, в око. Сам факт нанесення такого удару суперечить версії ОСОБА_7 про його необережні дії. Тому суд вважає, що така позиція обвинуваченого є його позицією захисту від пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначені ст.. 67 КК України, не встановив. Обставинами, які пом`якшують покарання, визначені ст. 66 КК України, суд вважає розкаяння в скоєнні кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Також суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, розкаявся в скоєнні кримінального правопорушення, що виразилося в тому, що ОСОБА_7 добровільно частково відшкодовував потерпілому матеріальну шкоду, при цьому суд вважає, що неприйняття коштів потерпілим не може свідчити про невідшкодування шкоди з боку обвинуваченого. Таким чином суд вважає, що розкаяння ОСОБА_7 є дійовим. Крім того, ОСОБА_7 за місцем мешкання характеризується задовільно.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання тільки у вигляді позбавлення волі. З урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, наслідків даного кримінального правопорушення, позиції потерпілого про те, що покарання для обвинуваченого не повинно бути пов`язане з реальним позбавленням волі, а також обраної позиції обвинуваченого, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді максимального розміру покарання, визначеного санкцією вказаної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання, визначеного санкцією даної статті, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що по даному кримінальному провадженню відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ст.. 69 КК України. Однак суд вважає, що з урахуванням обставин, зазначених вище, до обвинуваченого можливо застосувати ст.. 75 КК України, тобто призначення покарання з іспитовим строком.

Потерпілим ОСОБА_5 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 15.017 грн. В підтвердження своїх позовних вимог потерпілим було надано квитанції на придбання медичних документів та коштів для проведення операції. Однак, документи були надані на загальну суму 13.734 грн. 26 коп. Тому суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню на зазначену суму.

Також потерпілий в позовній заяві просив стягнути на його користь кошти на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог потерпілий зазначив, що в результаті травми він позбавлений можливості піти на обрану ним роботу, втратив свої соціальні зв`язки, отримав 3-ю групу інвалідності. Суд вважає, що діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_5 дійсно була спричинена моральна шкода. Однак суд вважає, що у цій частині позов підлягає задоволенню на суму 50.000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 13.734 грн. 26 коп. та моральної шкоди - 50.000 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1