Справа № 202/6317/15-к
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
18 серпня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000869 відносно вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000869 відносно вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду. Обвинувачені не заперечував проти призначення провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного.

Так, згідно ч. 4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, наданий суду обвинувальний акт містить суперечки в кримінальній кваліфікації інкримінуємих злочинів.

Так одні й тиж самі епізоди злочинних дій обвинувачених кваліфікуються прокурором одразу за двома частинами відповідної статті. Розгляд справи за таким обвинуваченням та можливе призначення покарання за декількома частинами однієї статті суперечить принципам призначення покарання, встановленним КПК та КК України.

Крім того, відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що істотно порушує право особи на захист, передбачене ст. 20 КПК України.

При цьому суд звертає увагу на те, що хоча ч. 2 ст. 337 КПК України передбачене можливість зміни прокурором кваліфікації обвинувачення під час судового розгляду, проте це є правом прокурора, а відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України обов`язок суду розглядати справу лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0000869 відносно вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч.2,3 ст. 185 КК України - повернути прокурору для його належного складання згідно вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1