Справа №460/3058/15-к
Провадження №1кп-460/429/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.09.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козелець Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на даний час демобілізованого з військової служби за мобілізацією, згідно з ст.89 КК України раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,-

обвинувачений ОСОБА_4 , який з 06.09.2014 року був признаваний на військову службу за мобілізацією та в подальшому перебував на посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 14 механізованої роти 5 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яку з 03.03.2014 року переведено у вищу ступінь бойової готовності, після завершення відпустки за місцем проживання, з 20 листопада 2014 року без поважних причин не повернувся на військову службу у військову частину, а знаходився в АДРЕСА_1 за зареєстрованим місцем проживання до призову за мобілізацією на військову службу, де проводив час на власний розсуд. В денний час 23 вересня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 добровільно повернувся в розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за мобілізацією з 20.11.2014 року вчасно не з`явився з відпустки на військову службу без поважних причин, тривалістю понад місяць, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.408 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову на військову службу за мобілізацією він проживав в АДРЕСА_1 разом з дружиною та донькою. З 06 вересня 2014 року він був мобілізований і став проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 . Після закінчення навчання на Яворівському полігоні командир батальону повідомив про можливість відпустки і він написав відповідний рапорт, який підписав командир роти. Так як за відпускним квитком і грішми потрібно було їхати в м.Яворів, то він з дозволу командира роти поїхав у відпустку за власні кошти. По закінченню
відпустки він повідомив дружині ОСОБА_5 , шо він повертається на військову службу, а дружина через перенесені захворювання та операції намагалася покінчити життя самогубством, але через випадковий збіг обставин цього не сталося, він зумів її врятувати. Про ці обставини він повідомив в міліцію та у військомат, де пообіцяли вирішити питання про його звільнення зі служби. Він постійно знаходився вдома, де доглядав за дружиною, працював в колгоспі. В серпні його затримали і по рішенню суду йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та зобов`язили знаходитися постійно вдома. Коли він прибув на виклик до суду в м.Яворів, то з`явився в військову частину для подальшого проходження військової служби. Жодного наміру назавжди ухилятися від військової служби в нього не було, але він не зміг з`явитися на службу через стан здоров`я та поведінку дружини. Крім того, по своєму стану здоров`я, так як він був інвалідом 2 та 3 групи, його не повинні були мобілізувати на військову службу, але на проханням військового комісару він не повідомив про своє захворювання. В скоєному розкаюється, просить не позбавляти його волі.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість в скоєнні злочину стверджується наступними доказами по справі.
Письмовим повідомленням тво командира військової частини польова почта НОМЕР_1 від 25.11.2014 року про виявлення під час повірки 07.11.2014 року факту відсутності на військовій службі старшого солдата ОСОБА_4 /а.к.п.3/
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17.08.2015 року, згідно якого в цей день о 11 год 00 хв в АДРЕСА_1 було затримано як підозрюваного гр. ОСОБА_4 /а.к.п._____/
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 28.09.2015 року про звільнення з 28.09.2015 року з військової служби старшого солдата ОСОБА_4 /а.с.п.___/
Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, враховуючи ті обставини, що під час судового розгляду не доведено умислу обвинуваченого ОСОБА_4 на скоєння дезертирства, тобто в самовільному залишенні розташування військової частини з метою ухилитися від військової служби, відповідно доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у нез`явленні з 20.11.2014 року вчасно з відпустки без поважних причин на військову службу тривалістю понад один місяць, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід перекваліфікувати з ст.408 ч.1 КК України на ст.407 ч.3 КК України.
Обставиними, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу обставин в державі під час проходження військової служби, а також тяжких сімейних обставин, встановлений стан здоров`я обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням вищенаведених обставин справи та особи обвинуваченого, встановлених обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину та бажання продовжувати військову службу, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання в межах санкцій частини статті доведеного злочину у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.3 КК України у виді 02/два/ роки позбавлення волі.
На підставі з ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 01/один/ рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 під час іспитового строку не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: