Справа № 366/3172/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/534/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 14.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю:
прокурора ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, справу за апеляційною скаргою прокурора Іванківської міжрайонної прокуратури Київської області на ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 27 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000738 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

27 листопада 2015 року до Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000738 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 27 листопада 2015 року в задоволенні клопотання було відмовлено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши ОСОБА_9 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що слідчий, звертаючись з клопотанням, а прокурор при його розгляді, не довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджання кримінальному провадженню, переховування від органів досудового розслідування та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що 24 листопада 2015 року після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_9 зник з місця скоєння злочину та перебував на Центральному залізничному вокзалі в м. Київ, чекаючи на свій виїзд до Одеської області, оскільки мав квиток лише на 27 листопада 2015 року та не мав можливості придбати квиток на більш ранній час через відсутність коштів. Підозрюваний був затриманий працівниками поліції лише 26 листопада 2015 року. Той факт, що маючи реальну можливість повідомити правоохоронним органам про скоєння злочину, ОСОБА_9 не зробив, слідством розцінюється як ухилення від кримінальної відповідальності.

Також, прокурор посилається на відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного на території Одеської області, про які суд зазначив у своєму рішенні, оскільки у довідці, виданої виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №1784 від 26.11.2015 зазначено, що ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_1 та інших членів сім`ї не має.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, пояснення захисника, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27 листопада 2015 року ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя при розгляді клопотання відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу, та дійшов вірного висновку про достатність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно приписів ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (ч.4ст.183 КПК України).
Згідно матеріалів справи підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, раніше не судимий, має постійне місце проживанняза адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, має міцні соціальні зв`язки, разом з ним в будинку проживають його діти та онуки. ОСОБА_9 є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи, має ряд хронічних захворювань, серед яких і цукровий діабет.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_9 намагається ухилитись від кримінальної відповідальності через те, що не повідомив правоохоронні органи про вчинення ним кримінального правопорушення, були враховані слідчим суддею, і з цією метою підозрюваному заборонено цілодобово залишати житло за вказаною адресою. Невиконання підозрюваним вказаного обов`язку може слугувати в подальшому підставою для зміни щодо нього запобіжного заходу.
Таким чином, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для того, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи вищенаведене, доводи прокурора про необхідність обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, а рішення слідчого судді - законним та обґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 407, 419 422, КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 27 листопада 2015 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_9 залишити без змін.

Головуючий:
Судді: