Провадження №1-кп/760/1063/15р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі суду: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0007794 від 11.08.2015 року за обвинуваченням
ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, на утриманні син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого за домовленістю різноробочим в ТОВ «Градіс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1).12.07.1999р. Залізничним районним судом м. Києва за ч.2 ст.140, ч.2 ст.81 КК України (в редакції 1960р.) до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.46-1 КК України (в редакції 1960р.) виконання покарання відстрочено на 2 роки;
2). 08.10.1999р. Залізничним районним судом м. Києва за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (в редакції 1960р.) до 5 років позбавлення волі;
3).15.08.2007р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі;
4). 28.04.2011р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 07.07.2015р. звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_5
-//- потерпілого - ОСОБА_6
-//- захисника - ОСОБА_7
-//- обвинуваченого - ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.04.2011р. за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливий злочин.
11.08.2015р., приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись в Київській міській клінічній лікарні №4, що по вул. Солом`янській, 17 в м. Києві, піднявся на шостий поверх лікарні та зайшовши до відділення другої терапії, побачив відкриті двері палати №12, де помітив на тумбі ліжка мобільний телефон марки «Нокіа», який вирішив повторно таємно викрасти.
І, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що гр. ОСОБА_6 спить та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 2330» НОМЕР_1 , вартістю 500 грн. з сім-картою мобільного оператора «МТС Україна», вартістю 50 грн. на рахунку якої були грошові кошти в сумі 40 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 590 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України.
В ході судового розгляду провадження між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, зі змісту якої вбачається, що останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за обставинами, як вони викладені в обвинувальному акті; завдана правопорушенням матеріальна шкода відшкодована потерпілому в повному обсязі, у зв`язку з чим сторони угоди дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
У судовому засіданні потерпілий та обвинувачений просили затвердити угоду, укладену добровільно між ними, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся і пояснив, що він цілком розуміє, що згідно п.1 ч.4 ст.474 КПК України він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також йому зрозуміло, що наслідком затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями п.1 ч.3 ст. 394, п.1 ч.3 ст.424 та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні теж завірив суд, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного та правильністю кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, суд вважає, що угода про примирення від 14.12.2015 року, укладена між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , підлягає затвердженню, оскільки вона укладена добровільно і її умови відповідають інтересам суспільства і не суперечать вимогам закону, не порушують прав, свободу та інтереси сторін або інших осіб, і узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарань, крім того, суд враховує особу обвинуваченого, раніше судимого, ту обставину, що ОСОБА_3 працює та зайнятий суспільно-корисною працею, має на утриманні малолітнього сина та позитивно характеризується за місцем проживання.
Суд вважає ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і можливим призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.
Керуючись ч.3 ст.469, ст.ст. 471, 473, 474, ч.1 ст.314, 475 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 14.12.2015р, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи і періодично з`являтися в цей орган для реєстрації.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
При цьому, відповідно до положення ч.3ст.394 КПК України, цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку:1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суддя: