Справа № 342/889/15-к
Провадження № 1-кп/342/89/2015
02 грудня 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городенка Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні має 1 (одну) малолітню дитину, працює в Городенківському професійному ліцеї на посаді майстра виробничого навчання, військовозобов`язаного, громадянина України, депутатом не являється, раніше не судимого,
за ст. 336 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив ухилення від призову за мобілізацією.
Злочин вчинено при таких обставинах:
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції від 13.05.1999 року та Указу Президента України № 15 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» 14 січня 2015 року на території України було оголошено часткову мобілізацію. В ході виконання вищезазначених нормативних актів та здійснення заходів по мобілізації військовозобов`язаних, ОСОБА_4 повісткою був викликаний в Снятинсько-Городенківський ОРВК для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби. Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.06.2015 року він визнаний придатним по стану здоров`я до військової служби. 05.06.2015 року йому було вручено повістку про виклик у військовий комісаріат на 06.06.2015 року на 08.00 год. в АДРЕСА_2 для подальшого відправлення його у військову частину. При цьому його було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний у повістці строк. Однак, ОСОБА_4 з метою ухилення від мобілізації, від отримання повістки відмовився та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, та будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про необхідність прибуття у військовий комісаріат, без поважних на те причин, умисно, 06 червня 2015 року до військового комісаріату не прибув.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, показав суду, що 03.06.2015 року близько 17:20 год. чекав у м.Городенка, на зупинці, автобус, щоб поїхати додому. До нього підійшли люди у військовій формі і вручили повістку на проходження медичної комісії. 04.06.2015 року він з`явився на комісію, однак повністю комісію не пройшов, оскільки йому було надано додаткове направлення на провірку хребта. За результатами чергової медичної комісії було прийнято висновок та визнано його придатним до військової служби, з яким ознайомився. В той день йому виписали повістку про виклик у військовий комісаріат на 06.06.2015 року на 08.00 год. в АДРЕСА_2 для подальшого відправлення його у військову частину. При цьому його було попереджено про кримінальну відповідальність за неявку у вказаний у повістці строк. Проте, від отримання повістки він відмовився і на наступний день 06.06.2015 не з`явився у військовий комісаріат за вказаною у повістці адресою. Розумів, що порушує закон, однак вважав, що не може іти на службу, так як у нього на утриманні перебуває малолітня дитина та вагітна дружина, якими потрібно піклуватись. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Крім повної визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина також знайшла своє підтвердження в ході судового засідання і підтверджується наступними доказами:
-показаннями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила суду, що в той час була головним спеціалістом відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку червня на призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 солдат АДРЕСА_3 намагався вручити ОСОБА_4 , який за результатами проходження медичної комісії був визнаний придатним до військової служби, повістку про виклик у військовий комісаріат на 06.06.2015 року на 08.00 год. в АДРЕСА_2 для подальшого відправлення його у військову частину. Проте, ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки, про що працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено акт про відмову від отримання повістки. ОСОБА_4 пояснив, що не може іти на службу, у зв`язку з сімейними обставинами, однак жодних підтверджуючих доказів не надав;
-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що являється дружиною обвинуваченого. Зі слів чоловіка їй стало відомо, що коли він чекав на зупинці на автобус йому вручили повістку у військомат для проходження медичної комісії. За результатами медичної комісії його було визнано придатним до військової служби. 05.06.2015 року після проходження медичної комісії йому намагались вручити повістку про виклик у військовий комісаріат на 06.06.2015 року на 08.00 год. в АДРЕСА_2 для подальшого відправлення його у військову частину. Однак, він відмовився від отримання повістки і не поїхав на наступний день у Снятинський військомат. Вдома розкаювався за вчинене. Крім того, вказує, що на той час і на теперішній вагітна, на утриманні мають малолітню дитину та вона здійснює догляд за перестарілою бабкою.
Винуватість ОСОБА_4 також стверджується дослідженими в судовому засіданні документами:
-листом Снятинсько-Городенківського ОР ВК Івано-Франківської області МОУ №1230 від 24.07.2015 року, згідно якого встановлено, що Снятинсько-Городенківським ОР ВК Івано-Франківської області МОУ у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ухилився від проходження військової служби за мобілізацією матеріали направлено начальнику Городенківського РВУМВС України в Івано-Франківській області для проведення перевірки щодо ухилення від мобілізації;
-обліковою карткою до військового квитка, згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 присвоєно військове звання солдат, однак у збройних силах України не служив;
-розпискою серії ВОС №837037А від 05.06.2015 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 була виписана повістка про виклик у військовий комісаріат на 06.06.2015 року на 08.00 год. в АДРЕСА_2 ;
-актом про відмову від отримання повістки від 05.06.2015 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_4 категорично відмовився від отримання повістки;
-карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 05.06.2015 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 постановою комісії визнаний придатний;
-корінцем направлення №263, яким встановлено, що ОСОБА_4 направлявся для стаціонарного обстеження хребта;
-актом Городенківської ЦРЛ №263 дослідження стану здоров`я, яким встановлено, ОСОБА_4 встановлено Городенківської ЦРЛ діагноз подібний грудно-поперековий сколіоз ІІ ступеня. Без порушень функцій;
-довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 №420 від 05.06.2015 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_4 пройшов медичний огляд ВЛК 05.06.2015 року та визнаний придатний до військової служби.
Твердження захисника про те, що в діях ОСОБА_4 немає складу злочину, так як ОСОБА_4 працює в Городенківському професійному ліцеї на посаді майстра виробничого навчання, а з 01.07.2015 року було внесено зміни у Закон України «Про мобілізацію», яким було звільнено педагогічних працівників від мобілізації, суд не приймає до уваги, оскільки подія мала місце до набрання чинності вищевказаного Закону, а саме 06.06.2015 року та спростовується вищенаведеними обставинами та доказами.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст.336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 3 ст. 12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений ст. 336 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, негативно ставиться до скоєного.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, яка здійснює догляд за перестарілою особою, до кримінальної відповідальності не раніше не притягувався.
Тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті ст. 336 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України - з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2 і 3 ст.76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1