ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 709/163/2011

Номер провадження 1/709/9/2012

10.04.12 рокуРахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді - Марусяк М.О.,

при секретарі - Беднар О.О.,

з участю прокурора - Горзов П.П.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого

обох, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч. 1, 239 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були віддані до суду за ст. 365 ч.3 КК України та за ст. 239 ч.2 КК України.

Так, органом досудового слідства, ОСОБА_2, обвинувачувався у тому, що він, згідно розпорядження Рахівського міського голови № 127-К та контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 20.08.2007 року, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, займаючи посаду директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс", будучи службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки, які полягали у здійсненні поточного (оперативного) управління підприємством, організації виконання виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності підприємства, у забезпеченні виконання завдань, передбачених статутом підприємства, у праві укладати трудові договори з працівниками підприємства, виконуючи адміністративно-господарські обов'язки, які полягали у забезпеченні продуктивної діяльності підприємства, ефективного використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, у праві відкривати рахунки в банківських установах та укладати господарські договори та інші угоди, розпоряджатись коштами підприємства, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, знаходячись на території м. Рахів, Закарпатської області, перевищуючи свої службові повноваження, умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронних зонах річки Тиса і потячка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч.3 ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. "з"ст.17 та ч.4 ст. 33 Закону України "Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч. 7 ст. 33 Закону України "Про відходи"забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, не отримавши на 2008-2009 роки дозволів на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів, шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого підприємства 383,4 тон твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га, яка розташована у м. Рахові, вул. Партизанська, б/н, які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки, таким чином, орган досудового слідства вважав, що ОСОБА_2, своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ст. 365 ч. З КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та

повноважень, що спричинили тяжкі наслідки.

Окрім того, ОСОБА_2, який, згідно розпорядження Рахівського міського голови № 127-К та контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 20.08.2007 року, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, займаючи посаду директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс", являючись службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки та виконуючи адміністративно-господарські обов'язки, у період з 20.08.2007 року по теперішній час, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п. 2 ч.3 ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.. ст.. 125,126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі і на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. "з" ст.17 та ч.4 ст. 33 Закону України "Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч. 7 ст. 33 Закону України "Про відходи"забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, не отримавши на 2008-2009 роки дозволів на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів, шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого підприємства 383,4 тони твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га, яка розташована у м. Рахові, вул. Партизанська, б/н, які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 грн.. що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки, тобто, вважали, що ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ст. 239 ч.2 КК України - забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров'я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило інші тяжкі наслідки.

Органом досудового слідства, ОСОБА_3 обвинувачувався у тому, що він, згідно контракту, .складеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 02.01.2003 року та наказу директора міського комунального підприємства №1-К від 02.01.2003 року, у період з : 2.01,2003 року по 07.12.2006 року,займаючи посаду директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс",будучи службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки, які полягали у здійсненні поточного (оперативного) управління підприємством, організації виконання виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності підприємства, у забезпеченні виконання завдань, передбачених статутом підприємства, у праві ладати трудові договори з працівниками підприємства, виконуючи адміністративно-господарські : Зов'язки, які полягали у забезпеченні продуктивної діяльності підприємства, ефективного використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, у праві відкривати рахунки в банківських установах та укладати господарські договори та інші угоди, розпоряджатись коштами підприємства, у період з 02.01.2003 по 07.12.2006 р., знаходячись на території м. Рахова Закарпатської області, перевищуючи свої службові повноваження, умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч. З ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі і на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. «з» ст.. 17 та ч. 4 ст. 33 Закону України «Про відходи», за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч. 7 ст. 33 Закону України "Про ходи"забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних та зон санітарної охорони водних об'єктів, на підставі отриманих у порушення п.п. 2-16 п.12 Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1218 від 03.08.1998 року, дозволу на зміщення відходів № Р026 від 31.01.2004 року та ліміту на утворення та розміщення відходів на 04 рік в кількості 2,0 тони металобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих емуляторів, 1,0 тону автомобільних шин, 25 штук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів №Р026 від 22.12.2004 р.та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2005 рік в гірськості 2,0 тони металобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих умуляторів, 1,0 тону автомобільних шин, 25 штук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення хходів № Р026 від 20.12.2005 та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2006 рік в лькості 3,5 тони металобрухту чорного, 8400 тон сміття побутового, 0,35 тони свинцевих умуляторів, 1,8 тони автомобільних шин, 45 штук люмінесцентних ламп, шляхом фактичного зміщення працівниками підпорядкованого підприємства 4903 тони твердих побутових відходів на пцевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га (м. Рахів, вул. Партизанська, б/н), які утворились а підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та чищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки. Тобто, за таких обставин орган досудового слідства вважав, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ст. 365 ч. З КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне учинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що причинили тяжкі наслідки.

Також, ОСОБА_3, який, згідно контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 02.01.2003 року та наказу директора міського комунального підприємства №1-К від 02.01.2003 року, у період з 02.01.2003 року по 07.12.2006 року, займаючи посаду директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс", являючись службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки та виконуючи адміністративно- господарські обов'язки, у період з 02.01.2003 р. по 07.12.2006 р., достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові, для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до Ст. ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п. 2 ч.3 ст. 87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст.123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, і природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п. "з" ст.17 та ч.4 ст. 33 Закону України "Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із рахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких язначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись а те, що ч. 7 ст. 33 Закону України "Про відходи"забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, на підставі отриманих у порушення п.п. 2-16 п.12 "Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1218 від 03.08.1998 р., дозволу на розміщення відходів № Р026 від 31.01.2004 року та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2004 рік в кількості 2,0 тони металобрухту чорного, 000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих акумуляторів, 1,0 тони автомобільних шин, 25 атук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів № Р026 від 22.12.2004 та ліміту на творення та розміщення відходів на 2005 рік в кількості 2,0 тони металобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони свинцевих акумуляторів, 1,0 тони автомобільних шин, 25 штук помінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів № Р026 від 20.12.2005 р. та ліміту на ."творення та розміщення відходів на 2006 рік в кількості 3,5 тони металобрухту чорного, 8400 тон сміття побутового, 0,35 тони свинцевих акумуляторів, 1,8 тони автомобільних шин, 45 штук помінесцентних ламп, шляхом фактичного розміщення працівниками комунального підприємства 'Рахівкомунсервіс"4903 тон твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га (м .Рахів, вул. Партизанська, б/н), які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків, у розмірі 24408049,05 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки. Таким чином, вважали, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 239 ч.2 КК України - забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров'я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило інші тяжкі наслідки.

За постановою про зміну обвинувачення підсудному ОСОБА_2, від 16 грудня 2010 року, змінено обвинувачення, за яким ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він згідно розпорядження Рахівського міського голови № 127-К та контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 20.08.2007, у період з 20.08.2007 по теперішній час, займаючи посаду директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс", будучи службовою особою, здійснюючи організаційно-розпорядчі обов'язки, які полягали у здійсненні поточного (оперативного) управління підприємством, організації виконання виробничо- господарської, соціально-побутової та іншої діяльності підприємства, у забезпеченні виконання завдань, передбачених статутом підприємства, у праві укладати трудові договори з працівниками підприємства, виконуючи адміністративно-господарські обов'язки, які полягали у забезпеченні продуктивної діяльності підприємства, ефективного використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, у праві відкривати рахунки в банківських установах та укладати господарські договори та інші угоди, розпоряджатись коштами підприємства, у період з 20.08.2007 по теперішній час, знаходячись на території м. Рахів, Закарпатської області, зловживаючи владою, або службовим становищем, неналежно достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч.З ст.87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст. 123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекорстувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно- епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по обєктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і приймають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п."3" ст. 17 та ч.4 ст. 33 Закону України "Про відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч.7 ст.ЗЗ Закону України "Про відходи" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних обєктів, не отримавши на 2008-2009 роки дозволів на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів, шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого підприємства 383,4 тон твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га, яка розташована у м. Рахові, вул. Партизанська, б/н, які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 гри., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки.

За таких обставин ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 239 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окемих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам осіб, а також забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоровя людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил.

За постановою про зміну обвинувачення підсудному ОСОБА_3 від 16 грудня 2010 року, змінено обвинувачення, за яким ОСОБА_3, обвинувачується в тому, що він згідно контракту, укладеного з керівником підприємства, що є у комунальній власності від 02.01.2003 року, у період з 02.01.2003 по 07.12.2006 року,, займаючи посаду директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс", будучи службовою особою, здійснюючи організаційно- розпорядчі обовязки, які полягали у здійсненні поточного (оперативного) управління підприємством, організації виконання виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності підприємства, у забезпеченні виконання завдань, передбачених статутом підприємства, у праві укладати трудові Договори з працівниками підприємства, виконуючи адміністративно- господарські обовязки, які полягали у забезпеченні продуктивної діяльності підприємства, ефективного використання і зберігання закріпленого за підприємством майна, у праві відкривати рахунки в банківських установах та укладати господарські договори та інші угоди, розпоряджатись коштами підприємства, у період з 02.01.2003 по 07.12.2006 року, знаходячись на території м. Рахів Закарпатської області, зловживаючи владою, або службовим становищем, неналежно виконав покладені на нього службові обов»язки, достовірно знаючи, що у очолюваного ним підприємства відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельну ділянку по вулиці Партизанській у м. Рахові для здійснення діяльності по розміщенню твердих побутових відходів, усвідомлюючи, що вищевказана земельна ділянка, у відповідності до ст.ст. 87, 88 Водного кодексу України, розташована у прибережній захисній та водоохоронній зонах річки Тиса і потічка, який протікає через сміттєзвалище, на території яких, у відповідності до п.2 ч.3 ст.87 та п.6 ч.2 ст. 89 Водного кодексу України, забороняється влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо, у порушення ч.ч.1, 2 ст. 116, ч.ч.1, 6 ст. 123 Земельного кодексу України, за якими надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок, які, у свою чергу, погоджуються із землекорстувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і гарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і одержання висновку державної землевпорядної експертизи по обєктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або місцевої ради, які розглядають його і мають рішення про надання земельної ділянки, грубо ігноруючи вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за якими приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється, у порушення вимог п."3" ст. 17 та ч.4 ст. 33 Закону України відходи", за якими зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених нами місцевого самоврядування із врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені обсяги відходів відповідно до встановлених лімітів та умов їх зберігання, не дивлячись на те, що ч.7 ст. 33 Закону України "Про відходи" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів в межах водоохоронних та зон санітарної охорони водних об"єктів, на підставі отриманих у порушення п.п. 2-16 п. 12 рядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1218 від 03.08.1998, звернувся до державного управління екології та природних ресурсів в Закарпатській області для отримання золу та ліміту на розміщення та утворення відходів на 2004 рік. 31.01.2004 та ліміт на утворення розміщення відходів на 2004 рік, в кількості 2,0 тони свинцевих акумуляторів, 1, 0 тонеу автомобільних шин, 25 штук люмінісцентних ламп; дозволу на розміщення відходів № Р026 від 12.2004 та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2005 рік, в кількості 2,0 тони алобрухту чорного, 7000 тон сміття побутового, 0,2 тони, свинцевих акумуляторів, 1, 0 тону автомобільних шин, 25 штук люмінесцентних ламп; дозволу на розміщення відходів № Р026 від 12.2005" та ліміту на утворення та розміщення відходів на 2006 рік в кількості 3,5 тони галобрухту чорного, 8400 тон сміття побутового, 0,35 тони свинцевих акумуляторів, 1, 8 тони автомобільних шин, 45 штук люмінесцентних ламп, шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого підприємства 4903 тони твердих побутових відходів на вищевказаній земельній ділянці площею 0,6839 га (м. Рахів, вул. Партизанська б/н), які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та ощищення території з шканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 грн., що виразилось у вигляді шкоди, мовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки, яка розташована у м. Рахові, вул. Партизанська, б/н, які утворились на підприємстві на підставі укладених договорів про надання послуг з прибирання сміття та очищення територій з мешканцями, підприємствами та організаціями м. Рахова, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків у розмірі 24408049,05 грн., що виразились у вигляді шкоди, зумовленої засміченням вищевказаної земельної ділянки.

За таких обставин ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 54, ч.1 ст. 239 КК України - зловживання владою або службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах третіх осіб, використання службовою особою лади чи службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам осіб, а також забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоровя людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил.

В сукупності ОСОБА_3 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.364, ч.1 ст. 239 КК України.

В ході судового слідства захисник ОСОБА_1 заявив клопотання про повернення кримінальної справи по обвинувачення громадянина ОСОБА_3 та громадянина ОСОБА_2 у скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 239 КК України, при цьому ствердив, що органом досудового слідства не проведено чітке та конкретне розмежування обсягів та розмірів заподіяної шкоди, кожним із підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 конкретно, що перешкоджає подальшому розгляду справи та винесенню вироку проти осіб. Оскільки у обвинувальному висновку органом досудового слідства зазначено, що розмір матеріальної шкоди у сумі 24.408.049,05 (двадцяти чотирьох мільйонів чотириста восьми тисяч сорока дев"яти) гривень, спричинено як ОСОБА_3 за період з січня 2003 року рудень 2006 року шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого йому підприємства 4903 тон твердих побутових відходів на земельній ділянці площею 0,6839 га, розташованій по вул. Партизанській, у м. Рахів, Закарпатської області, так і громадянином ОСОБА_2 за період його перебування на керівній посаді, із серпня 2007 року по час ("явлення обвинувачення (вересень 2009 року) протягом якого також працівниками підпорядкованого йому підприємства було незаконно розміщено на цій же земельній ділянці 383,4 твердих побутових відходів, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких випадків також у розмірі 24.408.049,05 гривень. У зв"язку з наведеним вважає, що органом вдового слідства не проведено чітке та конктретне розмежування об"ємів та розмірів заподіяної іди кожним із підсудних конкретно, а саме, відносно часу їх перебування на керівній посаді та виконання ними службових обов'язків; відносно кубометричних розмірів твердих побутових (одів, розміщених на зазначеній вище земельній ділянці. Оскільки в обвинувальному висновку, надісланому прокурором до суду першої інстанції, зазначено, що обвинуваченими державним пресам заподіяно матеріальної шкоди на суму 24408049,05 грн. кожним, вважає, що обвинувальний висновок не відповідає приписам частини 2 ст. 223 КПК України, а дані обставини куть впливати на кваліфікуючі обставини дій, які інкримінуються підсудним. Крім того, згідно обвинувального висновку дозволи та ліміти на розміщення та утворення відходів кожного року їй установлені на рівні близько 3,5 тон металобрухту чорного, 035 тони свинцевих емуляторів, 1,8 тону автомобільних шин, 45 штук люмінесцентних ламп, а ліміт на розміщення твердих побутових відходів установлений на рівні 8.400 тон. Разом з тим, обвинувальним висновком підсудним інкримінується те, що ними, під їхнім керівництвом протягом їх діяльності що розміщено твердих побутових відходів на земельній ділянці площею 0,6839 га, розташованій вул. Партизанській у м. Рахів, Закарпатської області, у розмірі відповідно 4,903 тон та 383,4 грн, тобто, в межах допустимих та відведених лімітів. При цьому органом досудового слідства не встановлено факти розміщення на земельній ділянціплощею 0,6839 га, розташованій по вул. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області інших шкідливих та небезпечних відходів, якими могли бути, згідно обвинувального висновку металобрухт чорний, свинцеві акумулятори, автомобільні шини, люмінесцентні лампи, тощо. Враховуючи наведене, вважає, що у зв"язку із врахованими вище доводами, на підставі ст. 281 ч. 1 КПК України, оскільки неповнота або -правильність досудового слідства не може бути усунута в судовому слідстві, просить повернути траву органу досудового слідстваіз письмовими вказівками для організації та проведення досудового слідства.

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заявлене захисником клопотання підтримали, просять задовольнити таке клопотання з підстав наведених вище.

Прокурор Горзов П;П. в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_1 При цьому стверджує, що підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скоїли злочини, при зазначених вище обставинах, в матеріалах справи є достатні докази, що доводять вину у скоєнні злочинів кожного з них, органом досудового слідства повністю проведене досудове слідство, за таких обставин вважає клопотання безпідставним просить відмовити у задоволенні такого.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що кримінальна справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з наступних підстав.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Згідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Відповідно до п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.1997 року "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина", обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв'язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обгрунтуванні у вироку. Встановивши в стадії віддання до суду чи в судовому засіданні, що ті чи інші фактичні дані були одержані з такими порушеннями закону, які роблять їх використання як доказів недопустимим, а інші докази не дозволяють з'ясувати всі передбачені ст.64 КПК України обставини, суд за наявності можливості усунути цю неповноту або неправильність дізнання чи попереднього слідства повинен відповідно до вимог ст.246 чи ст.281 КПК України повернути справу на додаткове розслідування з наведенням в ухвалі (постанові) відповідних мотивів.

Відповідно до статті 65 КПК України доказами в кримінальній справі є фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша); ці дані встановлюються показаннями свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно- розшукових заходів, та іншими документами (частина друга). Перелік суб'єктів, які можуть подавати докази, визначено у статті 66 Кодексу.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Згідно ст.368 КПК України однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з"ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте органом досудового слідства зазначені вимоги кримінально-процесуального закону виконі не були.

Так, підставою для пред"явлення органом досудового слідства громадянину ОСОБА_3 та громадянину ОСОБА_2 обвинувачення у скоєнні злочину щодо зловживання ними влади або службових повноважень, кваліфікованим видом якого являється спричинення тяжких наслідків, стали розрахунки розмірів шкоди, зумовленої засміченням земель на землях Рахівської міської ради по вул. Партизанській.

В матеріалах кримінальної справи знаходяться:

-розрахунок встановлення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земель Рахівської міської ради м. Рахова, вул. Партизанська у 2003 році на суму шкоди 155.246 (сто п"ятдесять п"ять тисяч двісті сорок шість) гривень;

-розрахунок встановлення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земель Рахівської міської ради м. Рахова, вул. Партизанська у період з 01.01.2003 по 31.12.2006 р.р. на суму - 307.457 (триста сім тисяч чотириста п»ятдесять сім) гривень;

-розрахунок встановлення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земель Рахівської міської ради м. Рахова, вул. Партизанська за період 2004-2006р.р. на суму 1.456.739 (один мільйон чотириста п"ятдесять шість тисяч сімсот тридцять дев"ять) гривень;

-розрахунок встановлення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земель Рахівської міської ради м. Рахова, вул. Партизанська, у період з 01.01.2007 по 31.09.2007 року, на суму - 24.408.049,05 (двадцять чотири мільйони чотириста вісів тисяч сорок дев"ять) гривень;

-розрахунок встановлення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земель Рахівської міської ради м. Рахова, вул. Партизанська, у період з 01.10.2007 по 3109.2008 р.р. на суму- 24.408.049. 05 (двадцять чотири мільйони чотириста вісім тисяч сорок дев"ят) гривень.

Натомість, в обвинувальному висновку органом досудового слідства зазначено, що розмір матеріальної шкоди у сумі 24.408.049.05 (двадцять чотири мільйони чотириста вісім тисяч сорок дев"ять) гривень спричинено як громадянином ОСОБА_3 за період з січня 2003 року по грудень 2006 року шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого йому підприємства 4.903 тон твердих побутових відходів на земельній ділянці площею 0,6839 га, розташованій по вул. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області, так і громадянином ОСОБА_2 за період його перебування на керівній посаді з серпня місяця 2007 року по час пред"явлення обвинувачення (вересень 2009 року), протягом якого також працівниками підпорядкованого йому підприємства було незаконно розміщено на цій же земельній ділянці 383,4 тони твердих побутових відходів, внаслідок чого державним інтересам спричинено тяжких наслідків також у розмірі 24.408.049, 05 (двадцять чотири мільйони чотириста вісім тисяч сорок дев"ять) грн.

Також, підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_2 органом досудового слідства інкримінується те, що вони за час свого перебування на посаді шляхом фактичного розміщення працівниками підпорядкованого їм підприємства відповідно - 4.903 тон та 383.4 тони твердих побутових відходів на земельній ділянці площею 0,6839 га, розташованій по вул. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області спричинили державним інтересам тяжких наслідків також у розмірі по 24.408.049, 05 грн. кожним. При цьому, згідно обвинувального висновку дозволи та ліміти на розміщення та утворення відходів кожного року були установлені на рівні близько 3,5 тон металобрухту чорного, 035 тони свинцевих акумуляторів, 1,8 тону автомобільних шин, 45 штук люмінісцентних ламп, а ліміт на розміщення твердих побітових відходів установлений на рівні 8.400 тон.

Разом з цим, обвинувальним висновком підсудним інкримінується те, що ними протягом їх діяльності було розміщено твердих побутових відходів у розмірі відповідно - 4.903 тон та 383.4 тони, тобто в межах допустимих та відведених лімітів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обвинувальний висновок не відповідає вимогам ч. 2 ст. 223 КПК України, а відсутність чіткого та конкретного розмежування об"ємів та розмірів заподіяної шкоди кожним із підсудних конкретно, відносно їх часу перебування на керівній посаді та виконання ними відповідних службових обов'язків та відносно кубометричних розмірів твердих побутових відходів, розміщених на зазначеній вище земельній ділянці впливає на кваліфікацію дій підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_2

За постановою суду 24.10.2011 року, було задоволено клопотання прокурора Горзова П.П. про судове доручення, за якою слідчому відділу Закарпатської міжрайонної природоохоронної прокуратури доручено встановити точний розмір заподіяної шкоди громадянином ОСОБА_3 відносно часу його перебування на посаді директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс" та виконання ним службових обовязків за період з січня 2003 року по грудень 2009 року та відносно розмірів твердих побутових відходів, а саме, 4903 тони, розміщених на земельній ділянці площею 0,6839 га, що розташована по вул. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області; - точний розмір заподіяної шкоди громадянином ОСОБА_2, відносно часу його перебування на посаді директора міського комунального підприємства "Рахівкомунсервіс" та виконання ним службових обовязків за період із серпня 2007 року по час порушення кримінальної справи (вересень 2008 року); відносно розмірів твердих побутових відходів, а саме 383,4 тон, розміщених на земельній ділянці площею 0,6839 га, що розташована по вул. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області.

Однак зазначене доручення органом досудового слідства не виконано.

Після чого захисником ОСОБА_1 заявлялося клопотання про призначення по жданій справі судово-екологічної експертизи, яка доручалася до виконання експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та Київського наукоаво-дослідного інституту судових експертизи, обидві установи повернули матеріали кримінальної справи без виконання ухвали, оскільки таких експертиз не проводять.

Враховуючи наведене, а також те, що дані суперечності та неповнота досудового слідства не можуть бути усунуті в судовому засіданні, оскільки для їх усунення потрібні спеціальні знання, з метою обґрунтованого, неупередженого розгляду кримінальної справи та винесення законного, обґрунтованого вироку, суд вважає, що кримінальну справу слід повернути органу досудового слідства із письмовими вказівками для організації та проведення досудового слідства.

Керуючись ст. 281 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування»,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 239 КК України повернути органу досудового слідства, за якими його зобов»язати:

-встановити та підтвердити факт розміщення на земельній ділянці площею, 0,6839 га, розташованій по вул. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області, на якій розміщується міський смітник, крім твердих побутових відходів, інших шкідливих на небезпечних речовин (відходів), якими, згідно обвинувального висновку, могли бути саме - металобрухт чорний, всинцеві акумулятори, автомобільні шини, люмінесцентні лампи, тощо;

-у разі встановлення та підтвердження факту розміщення на земельній ділянці площею 0,6839 га, розташованій по вул. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області, на якій розміщується міський смітник, крім твердих побутових відходів, інших шкідливих та небезпечних та небезпечних речовин (відходів), якими згідно обвинувального висновку, могли бути саме - металобрухт чорний, свинцеві акумулятори, автомобільні шини, люмінесцентні лампи тощо, встановити вид, кількість, вагу шкідливих та небезпечних речовин (відходів), якими згідно обвинувального висновку, могли бути саме- металобрухт чорний, свинцеві акумулятори, автомобільні шини, люмінесцентні лампи, розгрупувавши їх по видам, а саме: встановити кількість (вагу) металобрухту чорного; встановити кількість (вагу) акумуляторів свинцевих; встановити кількість (вагу) автомобільних шин; встановити кількість (вагу) люмінесцентних ламп, розмежувавши (встановивши) їх кількість, вид, вагу окремо за період з січня 2003 року по грудень 2006 року за час діяльності громадянина ОСОБА_3; та за період з серпня 2007 року по вересень 2009 року за час діяльності ОСОБА_2.

Встановити точний розмір заподіяної шкоди громадяном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканцем м. Рахова, вул. Довженка, буд 127, Закарпатської області: за час його перебування на посаді директора міського комунального підприємства Рахівкомунсервіс» та виконання ним службових обов»язків, а саме - за період із січня 2003 року по грудень 2006 року, виходячи із розмірів твердих побутових відходів, а саме 4.903 тон, розміщених на земельній ділянці площею 0,6839 га, що розташована по вул.. Партизанській, у м. Рахові, Закарпатської області;

-встановити точний розмір заподіяної шкоди громадянином ОСОБА_2, 02.06.1964 р.н„ мешканцем м. Рахова, вул. Буркут № 122, Закарпатської області:

За час його перебування на посаді директора міського комунального підприємства Рахівкомунсервіс» та виконання ним службових обов'язків, а саме за період з серпня 2007 року по час порушення кримінальної справи виходячи із розмірів твердих побутових відходів, а саме 383.4 тон, розміщених на земельній ділянці площею 0,6839 га, що розташована по вул.. Партизанській у м. Рахові Закарпатської області.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом семи діб з дня її винесення до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд.

Суддя: Марусяк М.О.