Єдиний унікальний номер 722/21/16-к
Номер провадження 1-м/722/1/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ленківці Кельменецького району Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року за п.«а» ч.3 ст.111, ч.4 ст.33 ч.1 ст.105 КК РФ із застосуванням ч.3 ст.69 КК РФ до 12-ти років позбавлення волі, без обмеження волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,-

ВСТАНОВИВ:
Міністерство юстиції України 05.01.2016 року звернулося до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним клопотанням про приведення вироку Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України.

Клопотання мотивовано тим, що 08.12.2015 року наказом Міністерства юстиції України №2507/5 відповідно до ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 02.09.2015 року №06-102163/15 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_5

ОСОБА_5 засуджено вироком Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року до покарання у вигляді 12-ти років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п.«а» ч.3 ст.111 КК РФ (умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, небезпечної для життя людини, вчинене групою осіб), ч.4 ст.33 ч.1 ст.105 КК РФ (підбурювання до вбивства), що також є каранними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_5 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія №6» УФСВП Росії по Тюменській області, кінець строку відбування покарання 16.01.2024 року.

Останнє відоме місце проживання засудженого ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вироку Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року ОСОБА_5 повинен відшкодувати на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану злочином, в сумі 350000 рублів.

Згідно довідки бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія №6» УФСВП Росії по Тюменській області в установі перебуває виконавчий лист про стягнення коштів з ОСОБА_5 , за яким проводилися часткові стягнення.

Відповідно до заяви засудженого від 02.07.2014 року ОСОБА_5 надав гарантії відшкодування цивільного позову за вироком російського суду ОСОБА_7

Міністерство юстиції України відповідно до вимог ст.9 Конституції України, ст.ст.606-610 КПК України та ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року просить:

1) визначити статті, частини статтей КК України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винним вироком Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року;

2) визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_5 на підставі вироку Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року;

3) вирішити питання про виконання вироку Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року в частині відшкодування на користь потерпілої ОСОБА_6 моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 350000 рублів.

Засуджений ОСОБА_5 висловив бажання бути переведеним в Україну, що стверджується його письмовою заявою від 02.07.2014 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно Кримажевського у відповідність із законодавством України. Вважав за необхідне кваліфікувати дії засудженого відповідно до ч.2 ст.121, ч.4 ст.27 ч.1 ст.115 КК України, застосувавши ч.1 ст.70 КК України, а також вирішити питання про виконання вироку російського суду в частині цивільного позову, перевівши визначену судом суму шкоди з російських рублів на національну валюту відповідно до офіційного курсу валют, встановленого Національним Банком України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, відповідно до ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряючи фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішуючи питання щодо винуватості особи, суд вважає за можливе привести вирок суду Російської Федерації відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року) (далі Конвенції), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст.609 КПК України Міністерство юстиції України, в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч.3 ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Пунктом 2 ч.4 ст.610 КПК України передбачено, що при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, який підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Відповідно до ст.11 Конвенції при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання. За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Як вбачається із вироку Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року, ОСОБА_5 засуджено за п.«а» ч.3 ст.111 КК РФ строком на 5 років позбавлення волі, без обмеження волі, за ч.4 ст.33 ч.1 ст.105 КК РФ строком на 8 років позбавлення волі, без обмеження волі. На підставі ч.3 ст.69 КК РФ шляхом часткового складання призначених покарань остаточно, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, без обмеження волі, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, обчислюючи строк відбування покарання з 17.01.2012 року, запобіжний захід ОСОБА_5 залишено без змін тримання під вартою.

Перевіряючи наявність кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за аналогічні діяння відповідно до законодавства України, суд приходить до висновку, що діяння, за які він засуджений вироком іноземного суду, відповідно до КК України слід кваліфікувати за ч.2 ст.121, ч.4 ст.27 ч.1 ст.115 КК України, виходячи з наступного:

- п.«а» ч.3 ст.111 КК РФ відповідає ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.

- ч.4 ст.33 ч.1 ст.105 КК РФ відповідає ч.4 ст.27 ч.1 ст.115 КК України підбурювання до вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, яке виразилося у схилянні до вчинення злочину шляхом умовляння.

- ч.3 ст.69 КК РФ відповідає ч.1 ст.70 КК України, згідно якої при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 згідно своєї заяви від 02.07.2014 року надав гарантії відшкодування цивільного позову за вироком Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року, суд вважає можливим виконання вироку російського суду в цій частині, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 350000 рублів в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют, встановленого Національним Банком України станом на 20.01.2016 року, складає 110775 гривень.

На підставі вищевикладеного, дотримуючись визначених статтею 3 Конвенції умов передачі ОСОБА_5 для відбування покарання в Україну, судом встановлено, що відбування ним покарання в Україні відповідає вимогам статті 10 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Керуючись ст.ст.3, 9, 10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.603, 609, 610 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року відносно ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести вирок Ленінського районного суду Тюменської області Російської Федерації від 07.06.2013 року у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ленківці Кельменецького району Чернівецької області, громадянина України, вважати засудженим за ч.2 ст.121, ч.4 ст.27 ч.1 ст.115 КК України, призначивши йому покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч.4 ст.27 ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно до відбування ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 17.01.2012 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 110775 (сто десять тисяч сімсот сімдесят п`ять) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Копію ухвали суду надіслати Міністерству юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо ухвала суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Сокирянського

районного суду ОСОБА_1