Справа № 399/259/15-к
Провадження № 1-кп/399/46/15
ВИРОК
Іменем України
15 жовтня 2015 року селище Онуфріївка
Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши в приміщенні Онуфріївського районного суду Кіровоградської області у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камбурлїївка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, та
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вільне Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 14.03.2014 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. ст. 104, 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік; 2) 2 квітня 2015 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до трьох років та 6 місяців позбавлення волі, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
встановив:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а обвинувачений ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло за наступних обставин.
20 грудня 2014 року близько 00 години 00 хвилин, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися на ділянці місцевості, розташованій між вул. Червонопартизанська та вул. Вокзальна в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, де у них виник умисел, направлений на відкрите викрадення належного ОСОБА_8 майна, та за попередньою змовою групою осіб умисно нанесли удари кулаками руки та ногами в область голови та тулубу ОСОБА_8 , від яких останній впав на поверхню землі. Далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попередньо домовившись відкрито викрали належний ОСОБА_8 одяг, який не становить для потерпілого матеріальну цінність, та грошові кошти в сумі 400 грн., після з викраденим зникли з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд.
Крім того, 11 червня 2015 року, близько 22 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_9 , зайшов на територію двору вказаного домоволодіння через незачинену хвіртку з боку вулиці, підійшов до приміщення будинку та за допомогою металевого прута, якого знайшов на подвір`ї даного домоволодіння, зірвав навісний замок на вхідних дверях та проник в середину приміщення будинку, звідки таємно повторно викрав дорослий спортивний велосипед «Горний», належний ОСОБА_9 , вартістю з урахуванням зносу 796 гривень, після чого з викраденим майном зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, та пояснив, що 20 грудня 2015 року близько опівночі коли вони з ОСОБА_4 вийшли з кафе до нього підійшов незнайомий чоловік, щось сказав й вдарив, від чого ОСОБА_5 впав. Побачивши це ОСОБА_4 підбіг до них й почалось з`ясування стосунків. Потерпілий ОСОБА_8 був зі своїм другом, але поговорити з ним ОСОБА_5 запропонував біля переїзду без товариша, куди вони й пішли. Підійшовши до переїзду ОСОБА_8 продовжував погрожувати, що точно він говорив обвинувачений не пам`ятає. Також пояснив, що потерпілий перший бійку не починав, а хто з них, він чи ОСОБА_4 , не пам`ятає, також не пам`ятає куди наносились удари потерпілому. Хто знімав одяг з потерпілого також не пам`ятає, здається, потерпілий сам зняв одяг та віддав обвинуваченим. Пояснив, що в той вечір алкогольні напої не вживав оскільки в нього була зустріч з дівчиною. В судових дебатів та в останньому слові обвинувачений вину визнав, розкаявся та просив суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, а у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України частково. Крім того суду пояснив, що в день пригоди гуляли з товаришом в барі, коли бар зачинили, вийшли надвір, й через деякий час він побачив, що ОСОБА_5 б`ють й втрутився в той конфлікт. Потерпілий почав їм погрожувати й вони відвели його за переїзд, ОСОБА_10 наніс потерпілому кілька ударів, а той продовжував погрожувати, й ОСОБА_4 сказав йому роздягатись, коли потерпілий роздягнувся, забрали речі, провірили кармани й з речами потерпілого пішли до дому й збирались на слідуючий день їх повернути. Також пояснив, що речі забрав до себе до дому. На слідуючий день коли вони з ОСОБА_5 повернулись з м. Кременчука їх вже розшукувала міліція. Одяг та взуття повернули потерпілому відразу, а гроші пізніше. Стосовно крадіжки велосипеду пояснив, що потерпілий є його дядьком й раніше він бував у його будинку й знав, що там є велосипед. Того дня гуляв з товаришом в с. Камбурліївка, вночі прийшов до двору, знаючи, що там ніхто не проживає, знайшов прут, зірвав замок, зайшов до будинку, взяв велосипед, накачав колеса й поїхав до сел. Павлиш. Доїхавши до дому велосипед закинув до лісосмуги й пішов до дому. В судових дебатів та в останньому слові вину визнав, розкаявся та просив суворо не карати.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою обвинуваченого ОСОБА_4 , й проживають з ним в одному будинку, до того як прийшов потерпілий й забрав свої речі не знала чиї вони, викрадені речі до них до дому принесли обвинувачені. Потерпілому одяг та взуття віддавала вона сама.
Крімчасткового визнання вини самими обвинуваченими, їх вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, зокрема показами свідка та документами по справі, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 грудня 2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 повідомляє, що 20 грудня 2014 року о 00 годині 30 хвилин по вул. Вокзальна з застосуванням насильства до потерпілого невідомі особи відкрито заволоділи його майном /а.а. 169/;

- протоколом огляду місця події від 22 грудня 2014 року /а.с. 172, 173/;

- висновком експерта № 267 від 22 грудня 2014 року згідно якого у громадянина ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: крововилив, припухлості обличчя і голови. Дані пошкодження могли утворитись від дії тупих предметів /а.с. 175/;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 червня 2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 , повідомляє про факт крадіжки велосипеда з його домоволодіння /а.с. 12/;

- протоколом огляду місця події від 12 червня 2015 року, а саме домоволодіння АДРЕСА_3 в якому було вчинено крадіжку велосипеда /а.с. 18/;

висновком експерта з оцінки майна від 15 червня 2015 року, згідно якого вартість дорослого спортивного велосипеда «Горний», придбаний у 2012 за 300 гривень, бувший у використанні складає 796 гривень /а.с. 32/.

Судом критично оцінюються показання обвинувачених про те, що вони не мали наміру відкрито за попередньою змовою викрадати майно у потерпілого, й хотіли його лише провчити та повернути пізніше належні йому речі, оскільки самі в судовому засіданні пояснили, що вимагали в ОСОБА_8 одяг та взуття, при цьому наносили йому удари в різні частини тіла, тобто відкрито, без волі самого потерпілого заволоділи його майном за попередньою змовою з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , що виразились у повторному відкритому викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразились у відкритому викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та таємному викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло вчиненому повторно, слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 185 КК України.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд врахував: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, які є тяжкими злочинами; особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо; обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але за умови здійснення контролю за його поведінкою органом кримінально-виконавчої інспекції, тобто застосування ст.ст. 75 та 76 КК України.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується задовільно, раніше судимий.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк передбачений санкцією інкримінованої статті, яке є необхідним та достатнім.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено, судові виртати відсутні.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речові докази по кримінальному провадженні: 1) чоловічу куртку, чоловічий пояс, пара ботинків та джинсові штани, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_8 , слід залишити у його розпорядженні; 2) дорослий спортивний велосипед «Горний», який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_9 - залишити у його розпорядженні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому наступні покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки та 2 місяці позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки та 2 місяці .
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням призначеним за даним вироком менш суворого покарання призначеного за вироком Онуфріївського районного суду від 2 квітня 2015 року остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з 2 квітня 2015 року.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази - чоловіча куртка, чоловічий пояс, пара ботинків та джинсові штани, які знаходяться на зберіганні у власника ОСОБА_8 залишити у його розпорядженні.
Речовий доказ дорослий спортивний велосипед «Горний», який знаходиться на зберіганні у власника ОСОБА_9 - залишити у його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1