Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-22/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2011 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого - судді Сотської С.О.

при секретарі Биковій О.П.

за участю прокурора Кривошеї О.М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, військвовозабов»язаного, не одруженого, дітей не має, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого.

в скоєні злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В ніч на 4 вересня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знаходилися в барі «Теремок», що по вулиці Коротченко в місті Первмайську Миколаївської області, вживали спиртні напої. Між ними виникла сварка з ініціативи останнього.

Близько 5 години 30 хвилин ОСОБА_2 залишив приміщення бура, і вийшов на вулицю, де до нього підійшов ОСОБА_3 і знову між ними виник інцидент, в процесі якого підсудний наніс потерпілому удар в обличчя, потім в ніс, від якого останній впав на спину, на асфальтне покриття і вдарився головою, отримавши тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент спричинення. Після чого підсудний прийняв міри для надання допомоги потерпілому.

Свою вину в скоєному злочині ОСОБА_2 визнав повністю і підтвердив причетність до побиття потерпілого, але не погоджується з юридичною кваліфікацією скоєного.

За його версією між ним і потерпілим в барі виник конфлікт з ініціативи останнього. ОСОБА_3 наніс йому удар по обличчю, присутні їх розвели, і він вважав, що інцидент вичерпаний.

Після 5 години він вийшов на вулицю, де до нього знову підійшов ОСОБА_3, і, взявши за вухо, повів за приміщення бару, де наніс удар по обличчю. У відповідь він вдарив потерпілого кулаком в обличчя, а другий раз наніс удар в ніс. Після цього удару потерпілий впав на асфальтне покриття, вдарившись головою. Більше ударів йому він не наносив. Приніс води, і став обливати потерпілого, щоб привести його до тями. Настання тяжких наслідків не бажав і не передбачав їх.

Показання підсудного про обставини злочину підтверджуються сукупністю доказів досліджених у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_3 за заперечував в судовому засіданні, що між ним та ОСОБА_2 в барі відбувся конфлікт, який потім був продовжений на вулиці, де він наніс удар в обличчя останньому.

Після чого ОСОБА_2 наніс удари йому в обличчя, внаслідок чого він впав на землю і втратив свідомість. Детально обставини скоєного не пам»ятає, в зв»язку з втратою свідомості.

Допитані судом свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що 04 вересня 2010 року в барі «Теремок» відпочивали, і бачили там ОСОБА_3 і ОСОБА_2 Біля 6 години в цей день побачили, що ОСОБА_3, лежить на землі на кутку бару, обличчя його було в крові.

За свідченнями ОСОБА_6. встановлено, що ОСОБА_3 йому повідомив, що побив його ОСОБА_2

У протоколі огляду місця події від 04.09.2010 року зазначено, що на кутку приміщення бару «Теремок» на спині, на асфальтному покритті лежить потерпілий, кров на обличчі.

Із протоколу відтворення обстановки й обставин події за участю ОСОБА_2 видно, що останній у деталях показав, що він 04.09.2010 року завдав два удари кулаком ОСОБА_3 в процесі сварки, від яких той впав головою на землю.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 виявлено перелом кісток носа, перелом кісток зводу і основи черепу, травматичний судбуральний крововилив, крововиливи і синці тіла. Тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток зводу і основи черепа, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення і могли утворитися від дії тупого твердого предмету.

Лінійний перелом потиличної кістки характерний для падіння з положення стоячи горілиць після приданого тілу прискорення на асфальтне покриття.

Експерт у судовому засіданні повністю підтвердив висновок експертизи.

Із показань свідка ОСОБА_7 в суді вбачається, що вона була очевидцем бійки між підсудним і потерпілим 04.09.2010о року і бачила, як ОСОБА_2 наносив удари ногами по голові лежачому ОСОБА_3

Суд критично оцінює ці пояснення свідка, поскільки вони не є послідовними і містять протиріччя.

Так, ОСОБА_7 У,С. в своїх поясненнях від 04.09.2001 року вказувала, що коли підійшла до місця бійки, то потерпілий лежав, і вже був з тілесними пошкодженнями (а.с.8).

Далі при допиті її в якості свідка на досудовому слідстві (а.с.21) вона розповіла, що бачила як ОСОБА_2 близько 2 години біля бару «Теремок» наніс ОСОБА_3 удар в обличчя кулаком, від якого він впав на землю, і знепритомнів. Підсудний відмивав його водою, і ОСОБА_3 після цього знову зайшов в бар.

Близько 5 години в цей же день вона разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_8 бачили, що потерпілий лежав на землі біля бару, а підсудний бив його ногами по голові.

В судовому засіданні свідок розповіла, що бачила як ОСОБА_2 наносив удари ногами по голові ОСОБА_9

Ці пояснення свідка в судовому засіданні ОСОБА_8, ОСОБА_4 спростували і заявили, що коли разом з ОСОБА_7 поверталися додому, то остання заявила, що хоч вона і не бачила бійку між підсудним і потерпілим, але буде давати свідчення, що підсудний бив потерпілого ногами в голову, бо вона в хороших стосунках з ОСОБА_3, проживає з ним в одному районі міста.

ОСОБА_4, ОСОБА_8 з ОСОБА_7 знаходяться в дружніх стосунках. Підстав які б свідчили, що вони обмовляють її судом не встановлено, не назвала їх і остання.

Враховуючи, що показання підсудного, частково потерпілого, свідків, данні судово-медичної експертизи узгоджуються між собою, не містять протиріч, то суд вважає їх достовірними і кладе в основу вироку по справі.

Суд також дійшов висновку, що в справі відсутні докази, які б свідчили про умисел підсудного на спричинення потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, а також про те, що він передбачав можливість настання тяжких наслідків. Але, наносячи удари кулаком в обличчя потерпілому, який знаходився в стані сп»яніння, стоячи на асфальтному покритті, повинен був передбачити можливість його падіння і настання тяжких наслідків.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що підсудний заподіяв з необережності потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто скоїв злочин передбачений ст.128КК України.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та данні про його особу, протиправну поведінку потерпілого.

За місцем проживання, проходження військової служби, підсдуний характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують його відповідальність є скоєння злочину в стані алкогольного сп»яніння.

Обставини, що пом»якшують його відповідальність є щире каяття, часткове відшкодування збитків.

ОСОБА_3 заявив до ОСОБА_2 цивільний позов на суму 47834 грн., який складається з матеріальних збитків на суму 17834 грн. та моральних на суму 30000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги частково, в частині стягнення моральної шкоди в сумі 23000 грн., так як матеріальну шкоду підсудний відшкодував повністю в сумі 7334 грн. Саме на цю суму він надав суду підтверджуючі документи.

Моральну шкоду ОСОБА_2 відшкодував в ході досудового слідства в сумі 7666 грн.

ОСОБА_3 свої вимоги в частині стягнення моральної шкоди пояснював тим, що він тривалий час хворіє, позбавлений можливості працювати, в з»язку з станом здоров»я, змінився його спосіб життя.

ОСОБА_2 визнав позов частково, в сумі 5000 грн., посилаючись на те, що він в даний час не працює.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення немайнової шкоди підлягають задоволенню на підставі ст.1167 ЦК України.

Враховуючи глибину душевних та фізичних страждань яких потерпілий зазнав у зв»язку з ушкодженням здоров»я, приниження його честі та гідності, ступеня вини підсудного, який завдав моральної шкоди, його матеріальний стан та поведінки потерпілого, з врахуванням часткового відшкодування моральної шкоди добровільно, суд дійшов висновку, що розумним і справедливим буде стягнути на відшкодування моральної шкоди 13000 грн.

Керуючись ст..ст. 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 128 КК України і призначити покарання 240 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 13000 грн. та на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області (код ОНПО 25574110, МФО 826013 р/р 0005 в ДК в Миколаївській області) за проведення експертизи 447,96 грн.

Вирок може бути оскаржено на протязі 15 днів до апеляційного суду Миколаївської області , всіма учасника процесу, з подачею апеляції через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ :