Справа № 676/4854/15-к
Провадження № 1-кп/676/351/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 2 липня 2015 року до ЄРДР за № 0001404, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

2 липня 2015 року близько 18 год. 30 хв. поблизу під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин ОСОБА_5 наніс один удар головою в область її обличчя, заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в області носа.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого діяння заперечив та пояснив, що у вечір події близько 18 год. 30 хв. на виході з під`їзду за місцем проживання зустрівся з потерпілою, яка почала його обзивати, не випускала з під`їзду, а його колишня дружина стояла поряд з потерпілою. Намагаючись пройти, відсторонив ОСОБА_4 рукою, вона ж зірвала з його обличчя окуляри. Зігнувшись за окулярами, які впали на землю, відчув удар в перенісся. В подальшому змінив свої показання, зазначивши, що коли зігнувся, відчув якийсь удар (без вказівки на локалізацію), на який не звернув уваги. В той момент потерпіла стояла перед ним, але він її не бачив без окулярів. Одразу ж підбіг якийсь хлопець, запитав чому він (обвинувачений) ображає жінку та викликав працівників міліції. По приїзду оперативної групи сів у автомобіль працівників міліції, витер кров з обличчя та розповів про перебіг події. Вважає себе невинуватим, оскільки не він розпочав сварку і сам отримав тілесні ушкодження, з приводу яких не звертався із заявами, бо не очікував, що заява буде написана на нього.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань в суді потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що у день події вона біля під`їзду за місцем проживання зустріла колишню дружину обвинуваченого, яка поскаржилася їй на те, що напередодні під час сварки ОСОБА_5 наніс їй тілесні ушкодження. Вербально підтримала її прагнення довести справу до суду, коли з під`їзду вийшов обвинувачений. На її загальну фразу про те, що мерзотників потрібно садити до в`язниці, він зі словами на зразок «я тебе в секунду заспокою» підійшов та наніс раптовий удар лобом їй у перенісся, від чого вона закривавлена впала на клумбу. Підійшов якийсь хлопець та зробив зауваження ОСОБА_5 , на обличчі якого була її кров. Підвівшись, почала втікати від кривдника, він намагався рухатися за нею, однак йому перешкодили чоловіки біля гаражів. ОСОБА_5 висував різні версії: спочатку звинуватив її у нанесенні йому удару головою у лоб, а згодом повідомив, що вона сама до стінки билася головою. Працівники міліції забрали обвинуваченого з місця події. До експерта звернулася з отриманими тілесними ушкодженнями наступного ж дня. Зауважила, що колишня дружина обвинуваченого їй повідомила, що свідчити проти нього не може, оскільки він їй погрожував. Потерпіла не заперечила, що у зв`язку з болем внаслідок отриманого удару та перебуванням у шоці могла при проведенні експертизи неправильно зазначити час отримання тілесних ушкоджень. При призначенні покарання підтримала позицію прокурора щодо призначення покарання у виді штрафу.

Наведені показання потерпілої підтверджені показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що у вечір події з ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , з відстані близько 10 м бачив, як потерпіла спілкувалася біля під`їзду з іншою жінкою, а обвинувачений, підійшовши майже впритул, голосно висловився нецензурною лайкою та головою наніс один удар потерпілій в ділянку лоба та носа, від чого вона впала на землю. Втрутившись у перебіг події, на прохання потерпілої, у якої було закривавлене обличчя через розсічення на носі, викликав працівників міліції та перешкодив обвинуваченому піти з місця події.

Як встановлено з показань свідка ОСОБА_8 , у вечір події, сидячи на лавочці у дворі будинку АДРЕСА_2 , вона обернулася на звуки сварки. Побачила, як обвинувачений, схопивши рукою потерпілу за верхню частину руки біля плеча, наніс їй удар головою у обличчя, від чого вона впала на землю. ОСОБА_7 , втрутившись, викликав працівників міліції та перебував поряд з обвинуваченим до їх приїзду. У потерпілої було закривавлене обличчя, тілесних ушкоджень на обвинуваченому не помітила. Точну дату події зазначити не змогла, однак запевнила суд, що свідком подібного інциденту була вперше й востаннє.

Та обставина, що подія, що є предметом розгляду, мала місце саме близько 18 год. 30 хв. 2 липня 2015 року, підтверджується даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 о 18 год. 50 хв. 2 липня 2015 року повідомила про те, що 2 липня 2015 року близько 18 год. 35 хв. у дворі будинку АДРЕСА_2 її сусід ОСОБА_9 наніс їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя.

Механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 підтверджений даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15 липня 2015 року з фототаблицею, відповідно до якого ОСОБА_4 розповіла та на місці події відтворила обставини та спосіб нанесення їй ОСОБА_5 тілесних ушкоджень 2 липня 2015 року шляхом нанесення головою удару в перенісся. І такі її показання в деталях узгоджуються з її показаннями в суді, показаннями безпосередніх свідків події ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також даними висновку судово-медичної експертизи № 426 від 3 липня 2015 року, з яких вбачається, що у ОСОБА_4 станом на 9 год. 25 хв. 3 липня 2015 року було виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в області носа, що могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета по механізму "удар" близько 12-24 год. до моменту проведення експертизи.

Крім того, з показань в суді лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_10 встановлено, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження могли бути спричинені ударом голови їй у обличчя, тобто за умов та у строк, вказаних у обставинах справи.

Заперечення обвинуваченим своєї вини у інкримінованому діянні суд розцінює як спробу уникнути відповідальності, оскільки його винуватість об`єктивно підтверджена сукупністю досліджених вище доказів, які послідовні, повністю узгоджені між собою і у суду відсутні підстави для піддання їх сумніву.

Посилання захисника на те, що дата та час інкримінованого діяння не встановлена, є необґрунтованими, оскільки про те, що подія мала місце близько 18 год. 30 хв. 2 липня 2015 року, свідчать дані досліджених судом письмових доказів: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 2 липня 2015 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 15 липня 2015 року, висновку судово-медичної експертизи № 426 від 3 липня 2015 року; а неможливість чіткого зазначення дати події потерпілою та свідками суд відносить на рахунок спливу часу. Крім того, сам обвинувачений в ході його допиту судом вказав, що конфлікт з потерпілою мав місце близько 18 год. 30 хв. у день, вказаний у обставинах справи, а свідок ОСОБА_8 наголосила, що подія, свідком якої вона була, мала одичний, виключний характер.

Щодо тверджень захисника про невідповідність вказаної дати даним окремих протоколів допитів, то суд відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Натомість суд звертає увагу на суперечливість показань обвинуваченого, який спочатку вказував, що йому було нанесено удар у перенісся, коли він зігнувся за окулярами, а в подальшому послався на те, що це був якийсь удар, на який він не звернув уваги, хоча продовжував стверджувати, що в ході конфлікту отримав пошкодження носа, від чого у нього на обличчі була кров. Суд ці показання оцінює критично, оскільки вбачається сумнівним отримання тілесних ушкоджень, що супроводжувалися кровотечею на обличчі, від удару невідомого походження та локалізації, на який ОСОБА_5 в ході його отримання не звернув уваги. Крім того, сторонами захисту та обвинувачення не надано, а судом в судовому засіданні не здобуто доказів на підтвердження виявлення на голові ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок події 2 липня 2015 року.

Водночас, у суду не виникає сумнівів у правдивості показань свідка ОСОБА_8 , яка ствердила, що перед нанесенням удару обвинувачений торкався руки потерпілої в районі плеча, оскільки ці її показання цілком відповідають показанням самого ОСОБА_5 , який не заперечив, що при зустрічі із ОСОБА_4 намагався її відсторонити своєю рукою, торкаючись верхньої частини її руки. Натомість показання потерпілої ОСОБА_4 про те, що руки обвинуваченого у момент нанесення їй удару головою перебували у кишенях, суд оцінює з тієї точки зору, що у зв`язку з отриманням раптового удару в обличчя потерпіла могла не помітити рухи руками, крім того, положення рук обвинуваченого у момент нанесення удару на кваліфікацію діяння жодним чином не впливає.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і становлять собою умисне легке тілесне ушкодження. Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні і він за його вчинення підлягає покаранню.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання КП «Добробут» компрометуючими даними щодо нього не володіє, є пенсіонером за віком, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає його похилий вік.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням обставин справи, думки потерпілої, наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжує, майнового стану обвинуваченого, неможливості призначення інших видів покарання в силу похилого віку обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в середньому розмірі в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_11 -Годлевська