Справа № 539/3522/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000916 від 02.08.2015 року із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22 вересня 2015 року до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області звернувся скаржник ОСОБА_5 із вищевказаною скаргою, яку обґрунтував тим, що 02.08.2015 року близько 17 години в м. Лубни по вул. Радянській працівниками ДПС було зупинено автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням.

Під час перевірки документів було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 має явні ознаки підробки. В цей же день працівниками міліції було вилучено відповідне свідоцтво та транспортний засіб автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 .

02.09.2015 року СВ Лубенським МВ УМВС України в Полтавській області розпочато кримінальне провадження № 0000916 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України .

10.09.2015 року в його інтересах, представник за договором, адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ Лубенського МВ ОСОБА_6 із клопотанням про повернення даного автомобіля, але слідчий виніс постанову чим прийняв процесуальне рішення про відмову в задоволенні даного клопотання та відмовив у поверненні транспортного засобу (постанова слідчого від 12.09.2015 року).

15.09.2015 року адвокат ОСОБА_4 звернувся із скаргою про повернення даного транспортного засобу ОСОБА_5 , як особі в якої його було вилучено, до слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 від 17 вересня 2015 року в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 було відмовлено.

Скаржник вважає відповідну постанову про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна незаконною, а також вважає саму бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна незаконною.

Скаржник посилається на те, що оскільки підозра в даному провадженні нікому не повідомлена, арешт на дане майно не накладено, а тому просить скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 повернути тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні із розгляду даної скарги представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримав та просив її задовольнити із підстав викладених у скарзі, зокрема акцентував увагу слідчого судді на процесуальному статусі транспортного засобу та відсутності ухвали слідчого судді про накладення арешту на автомобіль марки « АУДІ А 4» д.н.з. НОМЕР_1 .

Прокурор Лубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 проти доводів скаржника та його представника заперечував із підстав того, що постановою від 22.09.2015 року ним, як процесуальним прокурором визначено місце проведення досудового розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000916 територію Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Окрім даного процесуального рішення прокурором надано копію супровідного листа, відповідно до якого, кримінальне провадження № 0000916 скеровано для направлення за підслідністю до прокуратури Полтавської області. Прокурором висловлено позицію, що дана скарга не може бути розглянута по суті, враховуючи принцип територіальності.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що дана скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимог ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Відповідно до ст. 307 КПК України, слідчий суддя наділений наступними, процесуальними повноваженнями : а саме скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію та відмовити у задоволенні скарги.

Як встановлено в судовому засідання відповідна скарга подана скаржником на бездіяльність слідчого СВ Лубенського МВ ОСОБА_6 щодо неповернення вилученого транспортного засобу.

Проте, в судовому засіданні стороною обвинувачення зазначено, що відповідно до ст.218 КПК України кримінальне провадження № 0000916 від 02.08.2015 року направлено до прокуратури Полтавської області 22.09.2015 року для скерування за підслідністю до іншого органу досудового розслідування, що підтверджено супровідним листом № 97-916-15 від 22.09.2015 року.

Згідно ч.7 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними чи юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Тобто, кримінальний процесуальний закон вказує на прийняття уповноваженими особами процесуальних рішень у межах своєї компетенції.

Відповідно до концепції кримінального процесуального кодексу ( положень глави 26 КПК України) до слідчого судді можна оскаржити рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в компетенції яких перебуває відповідне кримінальне провадження.

Винесення слідчим суддею ухвали про зобов`язання вчинити певну процесуальні дію слідчого чи прокурора в провадженні яких не перебувають матеріали кримінального провадження є необґрунтованим та як наслідок призведе до невиконання судового рішення.

За таких обставин, слідчий суддя не має матеріально правових підстав для вирішення скарги по суті та виходячи із процесуальних повноважень слідчого судді в задоволенні даної скарги слід відмовити із підстав наведених вище.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 218, 303, 305 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000916 від 02.08.2015 року із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.358 КК України на бездіяльність слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1