Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/134/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0006955 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 23.06.2009 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186; ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;
- 25.06.2015 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інший учасник провадження: потерпіла ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 20.11.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2015 за № 0006955, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою підготовчого судового засідання від 26.11.2015 запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 18.01.2016 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 18.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Прокурор вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 ,вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали.

Захисник ОСОБА_5 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , вважала за доцільне змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний стосовно ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та даних про його особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу, суд виходить з такого: на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, а також перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового розгляду на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальому правопорушенні, а також те, що дане кримінальне правопорушення він вчинив після ухвалення 25.06.2015 стосовно нього обвинувального вироку.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, пільгами не користується, утриманців не має, має постійне місце реєстрації та проживання у Київській області, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Також суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить правових підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_7 розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 11 січня 2016 року, тобто до 10 березня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1