№ 202/532/16-к
Провадження №1-кс/0202/213/2016
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3

слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянула клопотання слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно матеріалів клопотання в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000029 від 09.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 лютого 1997 року, рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, Дніпропетровської області № 49, земельну ділянку АДРЕСА_1 , вилучено з користування ОСОБА_7 в зв`язку з невикористанням за її цільовим призначенням та відповідно до зазначеного рішення, передано ОСОБА_8 для будівництва житлового будинку. 29.10.1999 відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будування індивідуального жилого будинку на праві власності, ОСОБА_8 було передано у безстрокове користування земельну ділянку АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_9 за вказаною вище адресою розпочала будівництво домоволодіння. 10.09.2001 року працівниками КП «ДМБТІ» на ім`я ОСОБА_8 було складено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, в невстановлений слідством час та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заволодіннямайном ОСОБА_8 шляхом обману, за допомогою використання завідомо підроблених документів, за для чого останній отримав у невстановлений слідством спосіб підроблені договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 від 29 липня 1995 року, укладений між ОСОБА_10 і ОСОБА_6 , який в дійсності не укладався, та лист КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 29.01.2015 року № 747, що містить неправдиву інформацію про право власності на вищевказаний будинок за ОСОБА_6 , підписаний начальником інформаційно-юридичного відділу КП «ДМБТІ» ДОР ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману за допомогою використання завідомо підроблених документів, ОСОБА_6 16 березня 2015 року, у денний час, знаходячись разом із своєю громадянською дружиною ОСОБА_12 у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди в особливо великих розмірах та бажаючи її настання, надав приватному нотаріусу ОСОБА_13 завідомо підроблені офіційні письмові документи, а саме: договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 від 29 липня 1995 року та лист КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР від 29.01.2015 року № 747. На підставі наданих ОСОБА_6 вищезазначених підроблених документів, 16 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , зареєстрованов електронному реєстрі речових прав та обтяжень на нерухоме майно право власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 . В цей же день, у вказаному місці, ОСОБА_6 надав нотаріусу ОСОБА_13 два договори дарування по ? частині житлового будинку, відповідно до яких право власності на вказаний вище будинок перереєстрованоза ОСОБА_12 . Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_6 , відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи №1125-01 від 26.01.2016, заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 2 466 913 (два мільйони чотириста шістдесят шість тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 00 копійок, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, і є особливо великим розміром.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

29.01.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні посилався на те, що на даний час ОСОБА_6 не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку, що може свідчити про подальше його зайняття злочинною діяльністю. Також, у ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 являється колишнім офіційним чоловіком потерпілої у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 (шлюб розірвано 02.03.2015 року), у зв`язку із чим маються підстави вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_9 , з метою спаплюження відомостей про обставини вчиненого підозрюваним злочину. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що за своєю класифікацією відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини у провадженні, а також знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

30.01.2016 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши документи по даних матеріалах, кримінальне провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, приходжу до наступного висновку.

Вирішуючи питання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , необхідно врахувати вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчим та прокурором при розгляді клопотання не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відповідно, досудовим розслідуванням не встановлені обставини, які свідчать, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 . Матеріали кримінального провадження та клопотання також не містять таких даних.

Доводи прокурора в частині наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, самі по собі припущення наявності ризиків, які визначають необхідність в застосуванні виняткового виду запобіжного заходу за відсутності достатніх для цього доказів їх наявності за своїм характером порушують принцип презумпції невинуватості й за жодної підстави не можуть слугувати за правомірну обставину для позбавлення особи волі.

ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та місці соціальні зв`язки в місці свого постійного проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, від органів досудового розслідування раніше не переховувався.

Отже, з врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає доцільним обрати щодо підозрюваного передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 181, 193, 194, 196, 395 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) Цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

2) Прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю покласти на Індустріальне відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали до 27 березня 2016 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1