АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 01 квітня 2016 року, одночасно визначено заставу у межах 150 мінімальних заробітних плат, що становить 182 700 гривень:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Меріа, Махарадзівського району Грузії, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.410, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 410 КК України.

В мотивувальній частині ухвали слідчий суддя вказала на наявність достатніх підстав вважати повідомлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою, ризики заявлені в клопотанні прокурора такими, що існують на даний час та не зменшились, стан здоров`я підозрюваного таким, що не виключає можливість тримання його під вартою, а тому менш суворий запобіжний захід, на її думку, не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

На ухвалу суду захисник та прокурор подали апеляційні скарги, в яких: захист просить ухвалу про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора; сторона обвинувачення просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову якою продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 01 квітня 2016 року.

Захисник не оспорюючи наявність обґрунтованої підозри, вказує на відсутність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання, або спотворення будь-якої із речей чи документів, що має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, які спростовуються тим, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину та дружину яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, речі та документи, що мають значення для встановлення істини у справі давно вилучені та досліджені, від займаної посади був відсторонений ще в жовтні 2015 року, а тому не має впливу на колег по службі.

Прокурор, в апеляційній скарзі висловлює незгоду з альтернативним запобіжним заходом, посилається на «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, відповідно до якого розмір застави встановлюється за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, водночас це питання не вирішується при розгляді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а розмір застави у такому випадку залишається незмінним.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу, доводи прокурора про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та необхідність залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, судом встановлено, що Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001122 від 10 червня 2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 410, ч. 3 ст. 410 КК України.

11 жовтня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 410, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 410 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, та визначено заставу у розмірі 1500 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 1 827 000 гривень, 04 грудня 2015 року ухвалою цього ж суду продовжено строк дії запобіжного заходу із заставою до 01 лютого 2016 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва від 26 січня 2016 року, ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01 квітня 2016 року та визначено розмір застави у межах 150 мінімумів заробітних плат, що становить 182 700 гривень.

02 лютого 2016 року родичами підозрюваного було внесено заставу та звільнено ОСОБА_7 з-під варти.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинних діянь апелянтами не оспорюється, отже є доведеною та достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Із змісту оскаржуваної ухвали, видно, що суддя, взявши до уваги дані про особу підозрюваного, перевірив доводи клопотання прокурора щодо наявності ризиків у кримінальному провадженні та встановив, що заявлені при застосуванні запобіжного заходу ризики не зменшилися та існують на даний час.

Таким чином, суддя при розгляді клопотання про продовження ОСОБА_7 дії запобіжного заходу, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість такого продовження та дійшов правильного висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Обставини даного кримінального провадження свідчать про існування справжніх інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ОСОБА_7 .

Апеляційний суд вважає, що обраний вид запобіжного заходу - тримання під вартою, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного, тяжкості пред`явленої йому підозри та не є занадто суворим.

Враховуючи необхідність проведення ряду процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, враховуючи, що підстави та обставини підозри а також ризики, які не зменшились та існують на даний момент слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, доводи сторони захисту про відсутність ризиків у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає не підтвердженими.

Посилання сторони обвинувачення на незаконність зменшення розміру застави при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними. Оскільки, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, тобто КПК України, а узагальнення Вищого спеціалізованого суду України не є обов`язковими та мають рекомендаційний характер.

Таким чином, колегія суддів, вважає що слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_7 діяв в межах закону, тому підстав для скасування альтернативного запобіжного заходу, не вбачає.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах захисника, прокурора та постановлення нової, немає.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 194, 182, 183, 199, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та продовжено строк тримання під вартою до 01 квітня 2016 року, одночасно визначено заставу у межах 150 мінімальних заробітних плат, що становить 182 700 гривень ОСОБА_7 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ___________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/463/2016 Категорія 199 КПК України
Слідчий суддя суду першої інст.: ОСОБА_8
Головуючий суддя в суді апел. інст.: ОСОБА_1