Справа №793/2261/15-к
1-кп/705/496/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
за участю захисника ОСОБА_6
за участю обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_7 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлена про дату, місце і час проведення підготовчого судового засідання, - в підготовче судове засідання не з`явилась. Присутні учасники судового розгляду ( підготовчого судового засідання) не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання у відсутність потерпілої ОСОБА_8 .
Прокурор в судовому засіданні просив провести підготовку до судового розгляду і призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.
Судом було поставлено на обговорення питання про повернення обвинувального акту, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 вказувала на наявність підстав для призначення справи до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 у вирішенні питання про повернення обвинувального акту покладалися на думку суду.
В підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.. 291 КПК України і зокрема містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання відповідного обвинувачення і ці положення не можуть суперечити один одному.
Натомість вказані вимоги закону виконані не були.
Так, відповідно до вимог ст. 337 КПК України розгляд справи в суді проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Однак зі змісту останнього вбачається, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України. В порушення вимог ст. 42 КПК України обвинуваченому пред`явлено не конкретне обвинувачення: не вказані спосіб, конкретні дії обвинуваченого, що входять в об`єктивну сторону інкримінованого йому складу злочину. Під час формулювання обвинувачення слідчим не враховані положення ст.91 КПК України, щодо обставин, які підлягають доказування в кримінальному провадженні з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, що передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.
Такі суперечності є істотними, оскільки виключають можливість визначення судом меж пред`явленого обвинувачення.
Тобто в порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення в залежності від особливостей об`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому складу злочину.
Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим.
Натомість доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування вочевидь не відповідає вимогам закону. Реєстр не містить даних про всі процесуальні дії з участю підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема відсутні дані про повідомлення підозрюваному про його права та вручення відповідної пам`ятки, про здійснені слідчим запити документів, тощо, не у всіх випадках вказано на процесуальний статус осіб, з якими проводились певні процесуальні дії, а що стосується надання доступу до матеріалів, то в реєстрі вказано, що доступ до матеріалів досудового розслідування надавався « … підозрюваному ОСОБА_9 та захиснику ОСОБА_6 …». В порушення вимог ст.. 109 КПК України , реєстр не містить даних про всі процесуальні рішення, прийняті під час даного кримінального провадження. Що стосується потерпілої, то в реєстрі не має посилань (відсутні дані) про визнання ОСОБА_8 потерпілою у справі ( при цьому реєстр не містить інших посилань на документи ( процесуальні дії), які б вказували на відповідний процесуальний статус цієї особи). Також відсутні дані про відмову потерпілої від подачі цивільного позову; відсутні дані про повідомлення потерпілій про її процесуальні права із врученням відповідної пам`ятки, тощо.
Тобто в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення та реквізити всіх процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. В реєстрі матеріалів досудового розслідування також не зазначено номер та найменування такої процесуальної дії при проведенні досудового розслідування, як складання обвинувального акту, який відповідно до ч.4 ст.110 КПК України є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Також в порушення вимог ст.. 98 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації про визнання певних об`єктів речовими доказами. При цьому в реєстрі матеріалів досудового розслідування вказано про призначення та проведення експертиз, під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті в аспекті визначення меж судового розгляду, його невідповідність вимогам закону щодо оформлення, невідповідність додатків обвинувального акта вимогам ст. 109 КПК України щодо їх змісту.
Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків у встановлений судом строк, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор також вказував на необхідність продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які мали місце на час обрання існують і в даний час. Обвинувачений проживає на території іншої області, не працевлаштований, може продовжити злочинну діяльність та обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Інші учасники судового розгляду не заперечували проти продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 2 цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
У ст.178 КПК України вказано, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У ст.197 КПК України вказано, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як встановлено судом ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і термін тримання під вартою у обвинуваченого ОСОБА_10 закінчується 30 жовтня 2015 року. Проаналізувавши обвинувальний акт та додатки до нього, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_10 суд вважає, що є всі підстави для продовження йому такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки існують обґрунтовані підозри у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_10 може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та проживання, тобто відсутність міцних соціальних зв`зків за місцем проживання.
Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст. ст. ст.ст. 36,52, 98, 109,116,128, 291,293, 314, 315, 369, 371, 372, 395 КПК КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А :
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України, прокурору Тальнівського району Черкаської області ОСОБА_5 внаслідок невідповідності обвинувального акту і додатків до нього вимогам КПК України.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 28 жовтня 2015 року по 25 грудня 2015 року.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим - протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3