справа № 401/2716/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кемерово Кемеровської області Російської федерації, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, тимчасово не працює, який проживає по АДРЕСА_1 , судимості не має,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Кременчуці Полтавської області, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, тимчасово не працює, який проживає по АДРЕСА_2 , судимості не має,
- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 групою осіб з ОСОБА_6 вчинили відкрите викрадення чужого майна, за таких обставин.
Так, 29 травня 2015 року близько 22 години, ОСОБА_5 діючи групою осіб з ОСОБА_6 , випадково зустрівши біля дитячого садочку «Буратіно» по вулиці Східна, 6А в с. Власівка м. Світловодська Кіровоградської області ОСОБА_7 , та переконавшись, що останній неодноразово телефонував зі свого мобільного телефону на їх мобільні телефони та висловлював образи і погрози, протиправно відкрито викрали мобільний телефон марки Samsung GT-E1202i синього кольору, чим завдали ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 385 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині винним себе визнав частково, розкаявся, та суду пояснив, що протягом двох місяців йому на мобільний телефон телефонував раніше незнайомий ображав та висловлював претензії з приводу його стосунків зі дівчиною, висловлював погрози здоров`ю. Також, той незнайомий телефонував і його товаришу Рудику. Через інтернет вони дізналися, що їм телефонує мешканець с. Власівка ОСОБА_8 і знайшли його фотографію. 29 травня 2015 року близько 22 години проходячи біля садочку «Буратіно» він разом з ОСОБА_9 вдвох випадково зустріли ОСОБА_10 , який побачивши їх став тікати. Наздогнавши ОСОБА_10 та взявши у нього мобільний телефон вони знайшли в телефоні ОСОБА_10 свої номера телефонів, чим переконалися, що той дійсно їм телефонував. Для припинення дзвінків ОСОБА_10 вони забрали у нього телефон та пообіцяли повернути через тиждень. З ОСОБА_9 про викрадення телефону вони не домовлялися. Оскільки ОСОБА_10 їх спровокував на правопорушення, просив суд суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині винним себе визнав частково, розкаявся, та суду пояснив, що у квітні-травні 2015 року йому на мобільний телефон телефонував раніше незнайомий ображав та висловлював незрозумілі погрози. Також, той незнайомий телефонував і його товаришу ОСОБА_11 висловлював претензії з приводу його стосунків зі дівчиною. Через соцмережі вони дізналися, що їм телефонує мешканець с. Власівка ОСОБА_8 і побачили його фотографію. 29 травня 2015 року близько 22 години проходячи біля садочку «Буратіно» вони разом з ОСОБА_11 випадково зустріли ОСОБА_10 , який побачивши їх став тікати. Наздогнавши ОСОБА_10 та взявши у нього мобільний телефон вони знайшли в телефоні ОСОБА_10 свої номера телефонів, чим переконалися, що той дійсно їм телефонував. Для припинення дзвінків ОСОБА_10 вони забрали у нього телефон та пообіцяли повернути через тиждень. З ОСОБА_11 про викрадення телефону вони не домовлялися. Телефон був у нього дома. Оскільки ОСОБА_10 їх спровокував на правопорушення, просив суд суворо його не карати.
Крім часткового визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні злочину, їх вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що дійсно через знайому дівчину ОСОБА_12 він познайомився по телефону з ОСОБА_13 , і на її прохання став його по телефону ображати. Наприкінці травня 2015 року він ввечері гуляв з ОСОБА_14 і біля садочку «Буратіно» їх зустріли ОСОБА_11 і ОСОБА_9 . Він почав від них тікати, але вони його наздогнали вдарили та забрали мобільний телефон і стали в ньому перевіряти наявність їх номерів телефонів. Оскільки він дійсно їм телефонував, і вони в цьому переконалися, вони забрали у нього телефон та сказали, що повернуть за викуп. Забираючи телефон вони між собою ні про що не домовлялися. Претензій до винуватих немає.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що був присутнім як понятий під час слідчого експерименту, який проводився з підозрюваними ОСОБА_9 і ОСОБА_11 окремо. Підозрювані без будь-якого примусу розповіли про обставини заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_10 .
Вина обвинувачених підтверджується дослідженими в судовому засіданні даказами: протоколм прийняття заяви ОСОБА_7 про заволодіння його мобільним телефоном 29 травня 2015 року; протоколом огляду місця події від 04 червня 2015 року в ході якого ОСОБА_6 видав працівникам міліції викрадений мобільний телефон ОСОБА_10 ; висновком товарознавчої експертизи від 11 червня 2015 року згідно якого ринкова вартість мобільного телефона ОСОБА_10 становить 385 грн.; протоколом огляду речового доказу від 12 червня 2015 року; протоколом пред`явлення телефону для впізнання від 17 червня 2015 року; протоколами проведення слідчих експериментів від 26 червня 2015 року з використанням відеозапису з підозрюваними ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , які розповіли та показали про обставини вчинення викрадення телефону у ОСОБА_10 . В судовому засіданні прокурором не доведено достатніми і достовірними доказами, отже, і не знайшло свого підтвердження наявність в діях обвинувачених, передбачених ч.2 ст.186 КК України кваліфікуючих ознак злочину, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, що поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
З досліджених доказів видно, що ОСОБА_9 і ОСОБА_11 заздалегідь, тобто до початку злочину, попередньо не домовлялися про спільне його вчинення, а вчинили його внаслідок раптово виникнувши обставин, а саме після з`ясування, що ОСОБА_10 дійсно телефонував їм зі свого мобільного телефону, що підтвердив в суді і потерпілий.
Крім цього, обвинувачені не наносили тілесні ушкодження з метою відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 , а заволоділи його телефоном лише після того, як переконалися , що в ньому зберігаються дані про дзвінки на їх мобільні телефони.
Вказане спростовує доводи обвинувачення про те, що обвинувачені вчинили відкрите викрадення майна у ОСОБА_10 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
На підставі викладеного, вказані кваліфіковані ознаки, передбачені ч.2 ст.186 КК України, підлягають виключенню, як не доведені, а дії обвинувачених підлягають перекваліфікації.
Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку докази по справі, які є належними, допустимими та достовірними, суд вважає їх достатніми для визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винуватим у вчиненні встановленому судом злочині.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинувачених доведена повністю, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна вчинене групою осіб без попередньої змови між ними.
При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний злочин середньої тяжкості, судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, працює, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених відповідно до ст.66 КК України суд визнає провокуючи дії потерпілого ОСОБА_10 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи ОСОБА_5 , керуючись вимогами ст.65 КК України суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч.1 ст.186 КК України, у виді штрафу.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням особи ОСОБА_6 , керуючись вимогами ст.65 КК України суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч.1 ст.186 КК України, у виді штрафу.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.186 КК України, на підставі якої призначити покарання у виді штрафу у розмірі 80-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст.186 КК України, на підставі якої призначити покарання у виді штрафу у розмірі 80-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Самсунг», який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 залишити йому за належністю.
На час апеляційного оскарження запобіжний захід ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодським міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя підпис З оригіналом згідно

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1