Справа № 11а-247 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М
Категорія: ст.307 ч.2 КК України Доповідач: Урдюк Т.М
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 02 дня Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Пайонкевича Т.Т.

Суддів: Урдюк Т.М., Тенюха В.П.

З участю: прокурора Шахрайчук Н.І.

та адвокатів

розглянули у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 та прокурора Миколаївської міжрайонної прокуратури Львівської області

на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 03 грудня 2009 року.

Цим вироком:

встановила:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр.України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобовязаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

1) 25.12.2006 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ст.185 ч.З, 187 ч.З КК України на сім років два місяці позбавлення волі.

На даний час відбуває покарання в Держівській ВК-110 УДД УПВП у Львівській області.

Засуджено за ч.2 ст.307 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання у виді два роки шість місяців позбавлення волі за вироком Середино-Будським районним судом Сумської області від 25.12.2006 року і остаточно визначено ОСОБА_2 покарання на 8 (вісім) років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 слід рахувати з 03 грудня 2009 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено ОСОБА_2 тримання під вартою.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь НД ЕКЦ при УМВСУ у Львівській області - 1089 грн. судових витрат.

ОСОБА_3 речових доказів вирішена відповідно до вимог Закону.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 у спальному приміщенні відділення № 3 Держівської ВК знайшов скляний флакон, наповнений рідиною коричневого кольору, яка є опієм ацительованим, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 9,82 грам, в перерахунку на суху речовину 0,39 грам, яку зберігав з метою збуту. В подальшому ОСОБА_2 у квітні 2009 року з метою передачі наркотичного засобу двом засудженим на прізвисько Шура та „Чірік у нішу стіни помістив паперовий згорток із наркотичним засобом разом із власноручно написаною запискою, котра свідчила про намір збути даний наркотичний засіб. 18 травня 2009 року під час огляду території Держівської ВК № 110 працівники колонії виявили та вилучили наркотичний засіб із запискою.

На даний вирок захисником ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 подано апеляцію, просить вирок суду першої інстанції змінити, перекваліфікувавши дії підзахисного на ст.309 ч.1 КК України та обрати йому покарання в межах санкції даної статті.

Вважає, що висновки викладені у вироку суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що ОСОБА_2 добровільно відмовився від збуту наркотичного засобу, хоча при бажанні міг би передати його.

Державним обвинувачем подано апеляцію, просить вирок суду першої ї інстанції скасувати, через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, та постановити новий вирок обравши покарання за ст.307 ч.2, 71 КК України дев'ять років та шість місяців позбавлення волі.

В подальшому 01.04.2010р. за вих..340 державним обвинувачем відкликано подану ним апеляцію, і така відмова прийнята судом.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 на підтримання апеляції захисника, думку прокурора, який просить подану апеляцію адвоката відхилити, а вирок суду залишити без зміни, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів визнала, що апеляція до задоволення не підлягає.

Допитаний як на досудовому слідстві так і в суді першої інстанції ОСОБА_2 не заперечив, що по місцю відбуття покарання ВК-110 с.Держів, знайшов наркотичний засіб опій ацетильований, який зберігав у флаконі на території виправної установи (а.с.136).

ОСОБА_2 також пояснив, що саме ним власноручно була написана записка про передачу наркотичного засобу двом засудженим на прізвисько „Шура і Чірік.

З протоколу огляду та вилучення предметів від 18 травня 2009р. вбачається, що працівниками Держівської ВК № 110 виявлено та вилучено з нижньої частини стіни, котра розділяє прогулянковий дворик дільниці карантину діагностики та розподілу і приміщення їдальні, в нижньому ряду цеглину, котра була зрушена з місця. За даною цеглиною виявлено паперовий згорток, де знаходився скляний флакон ємністю 15 мл, який заповнений рідиною коричневого кольору... медичний шприц ємністю 5 мл з голкою та аркуш паперу з написом:

„Здоров Братва! Мира и ОСОБА_3 Нашому Общему, Ходу Людському к укладу Воровському. Братец не буду многословным сразу по сути. Вот Вам 10-кубов. Кому - Шура и Чирик, а все остальное на твое осмотрение, тесть 10.ХТ... РБ Баян на Шуру» (а.с.6).

Висновком судово-почеркознавчої експертизи № 6/310 від 16.06.2009 року стверджується, що рукописний текст записки вилученої 18.05.2009р. на території ВК-110 із наркотичною сумішшю із зазначеним вище написом виконаний ОСОБА_2 ( в.с.56, 58).

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 3/554 від 09.06.2009р. у вилученому флаконі 18.05.2009р. виявлено ацетильований опій, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,39 гр. (а.с.50, 51).

Факт вилучення наркотичного засобу та відповідної записки з території Держівської ВК-110 - 18 травня 2009р. ствердили допитані як на досудовому слідстві так і в суді свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Покликання апелянта ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2 не мав наміру збувати вилучений наркотичний засіб спростовується зібраними та перевіреними у суду матеріалами справи, зокрема власноручно написаною запискою. Крім того, навіть якщо ОСОБА_2 і передумав надавати даний наркотичний засіб іншим особам, він про наявність останнього (засобу) міг офіційно заявити адміністрації установи ВК-110, однак останній цього не зробив.

Доводи апеляції не спростовують висновки суду, що до кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.307 ч.2 КК України.

При обранні міри покарання ОСОБА_2 судом враховано суспільну небезпеку вчиненого злочину, вчинений ним злочин є тяжким, а також особу останнього, який схильний до вчинення злочинів, вчинив новий злочин не відбувши міру покарання за попереднім вироком суду, за місцем відбуття покарання характеризується негативно.

Обране покарання відповідає вимогам ст.65, 66, 67 КК України.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 03 грудня 2009 року відносно засудженого ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_1 - без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Суддя апеляційного суду Т.М. Урдюк