Справа № 333/7426/15-к
Справа № 333/7426/15-к
Провадження 1-кс/333/1178/15

УХВАЛА
02 жовтня 2015 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, що має середню освіту, не одружений, не працевлаштований, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.09.1999 р. Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 215-3 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 43 КК України частково приєднано до вироку Орджонікідзевського р/с м. Запоріжжя від 18.09.2015 року та визначено 4 роки позбавлення волі. Звільнений 21.07.2003 р. по відбуттю строку покарання;
- 04.06.2004 р. Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Звільнений 01.06.2009 р. по відбуттю строку покарання;
- 14.02.2013 р. Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, 69 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;
- 16.01.2014 р. Комунарським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, 69 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень. На підставі ст. 72 КК України вирок Комунарського р/с м. Запоріжжя від 14.02.2013 року виконувати самостійно. Звільнений з-під варти у залі суду;
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2015 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходився біля буд. АДРЕСА_2 . В цей момент, достовірно знаючи про те, що на території внутрішнього двору вказаного домоволодіння знаходиться мотоцикл, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переліз через паркан, що огороджує територію вищевказаного домоволодіння, та проник на територію внутрішнього двору, де побачив мотоцикл «Suzuki GSR-600» з державним реєстраційним знаком « НОМЕР_1 », 2006 р.в., який на праві власності належить гр. ОСОБА_6 . Далі, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 пошкодив дроти механізму відкриття вхідних воріт, відкрив їх, після чого переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, застосовуючи фізичну силу викотив вищевказаний мотоцикл з території внутрішнього двору, а тим самим незаконно заволодів ним, завдавши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 значної матеріальної шкоди.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, яке кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище, що завдало значної матеріальної шкоди.
02.10.2015 року ОСОБА_5 слідчим за погодженням із прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Вина ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме протоколами допитів потерпілого ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 до органу досудового розслідування і суду, можливості виконання відносно нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою, з наступних підстав: 1. ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна. 2. Зібрані докази по справі, достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні злочину, а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище, що завдало значної матеріальної шкоди.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - вчинити інше кримінальне правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, особу підозрюваного, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, крім того ОСОБА_5 скориставшись безконтрольністю в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_5 на даний момент не має постійного джерела доходів та місця офіційного працевлаштування, це дає підстави вважати, що його ніщо не утримає та ніщо не заважає скоїти інше корисливе кримінальне правопорушення, заробивши тим самим кошти для подальшого існування а також те, що останній не має постійного місця реєстрації у м. Запоріжжі, а також відсутність стійких соціальних зв`язків тим самим підтверджує той факт, що йому ніщо не заважає покинуту територію м. Запоріжжя, та переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду, у зв`язку із чим останній усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинений ним тяжкий злочин може незаконно впливати на потерпілу.
Слідчий вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду, оскільки більш м`який запобіжний не зможе запобігти вказаним ризикам.
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені. Крім того зазначив, що підозрюваному.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 не визнав себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому злочину, заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 02.10.2015 року о 11 год. 00 хв. копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний з`явився до слідчого судді о 16 год. 00 хв., слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
02.10.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у шлюбі, офіційно непрацевлаштований, скоїв злочин під час перебування на іспитовому строку.
Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, особу підозрюваного, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, крім того ОСОБА_5 скориставшись безконтрольністю в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 40 мінімальних заробітних плат.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.3 КПК України розмір мінімальної заробітної плати визначається як грошова сума, що дорівнює місячному розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Згідно ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 01.01.2015 року складає 1218,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 48 720, 00 грн..
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що складає 48 720, 00 грн..
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з 16 год. 00 хв. 02.10.2015 року.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 16-00 год. 30.11.2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 02 жовтня 2015 року

_______________ ОСОБА_5