Справа № 464/6636/15-к
пр.№ 1-кп/464/320/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

при участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001712 від 18.06.2015 відносно

Б р е н д а ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Грибовичі Жовківського району Львівської області, проживаючої АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, одруженої, не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст.190,

ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачена ОСОБА_5 всередині травня 2015 року у невстановлений слідством час, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливу мету, з метою особистого збагачення, знаходячись біля ринку «Іскра», що на вул. Сихівська в м. Львові, повідомила потерпілу ОСОБА_4 про те, що вона являється керівником комунальної організації «Міський народний дім Збоїща», що не відповідало дійсності, та домовилася про те, що внесе в її трудову книжку та в трудову книжку її чоловіка ОСОБА_8 відомості про працевлаштування з метою збільшення їм трудового стажу за винагороду в сумі 2000 грн. Після цього, ОСОБА_5 з метою внесення недостовірної інформації з приводу трудової діяльності, отримала від ОСОБА_4 трудові книжки: серії НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_8 , та серії НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_4 , та в якості завдатку за виконання взятих на себе зобов`язань, кошти в сумі 1500 грн., які у подальшому привласнила.

Крім того, 18.06.2015 у невстановлений слідством час обвинувачена ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, переслідуючи корисливу зацікавленість, з метою особистого збагачення, знаходячись біля ринку «Іскра», що на вул. Сихівська в м. Львові, та повідомивши, що вона являється керівником комунальної організації «Міський народний дім Збоїща», що не відповідало дійсності, домовилася з потерпілою ОСОБА_9 про те, що вона внесе в її трудову книжку відомості про працевлаштування за винагороду в сумі 2000 грн. Після цього потерпіла ОСОБА_9 передала обвинуваченій ОСОБА_5 трудову книжку серії НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_9 з метою внесення записів про її працевлаштування. 23.06.2015 близько 17:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Лото маркет», що на вул. Сихівська, 20 в м. Львові, отримала від потерпілої ОСОБА_9 кошти в сумі 1000 грн. в якості завдатку за внесення недосторівних даних в трудову книжку про її працевлаштування. В цей же день близько 18:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Лото маркет», що на вул. Сихівська, 20 в м. Львові, та продовжуючи свій злочинний умисел, отримала від потерпілої ОСОБА_9 в якості завдатку за внесення недостовірної інформації з приводу працевлаштування у трудову книжку кошти в сумі 500 грн., чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.

Крім того, у невстановлений час обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на підроблення офіційного документа, який видається чи посвічується організацією, яка має право видавати чи посвічувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків з подальшим його використанням, внесла завідомо недостовірну інформацію в трудову книжку серії НОМЕР_4 , видану на прізвище ОСОБА_4 , про те, що остання згідно наказу №742 від 20.04.2003 прийнята на роботу в Комунальній організації «Міський народний дім Збоїща» на посаду касира та згідно наказу №946 від 04.06.2004 звільнена за власним бажанням, а згідно наказу №1124 від 10.01.2009 прийнята на роботу в тій ж організації на посаду контролера та згідно наказу №4004 від 12.04.2015 звільнена з даної посади за згодою сторін. Достовірність внесених записів в трудову книжку ОСОБА_5 завірила відтиском круглої мокрої печатки Комунальної організації «Міський народний дім Збоїща» старого взірця, яку залишила собі після звільнення з Комунальної організації «Міський народний дім Збоїща» 14.12.2012. Згідно довідки, виданої директором Комунальної організації «Міський народний дім Збоїща», вбачається, що в період часу з 10.04.2003 по 04.06.2004 на посаді касира та з 10.01.2009 по 12.04.2015 на посаді контролера в Комунальній організації «Міському народному домі Збоїща» ОСОБА_4 не працювала та у вказаний період в штатному розписі посад касира та контролера не було.

Крім того, у невстановлений час обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на підроблення офіційного документа, який видається чи посвічується підприємством, яке має право видавати чи посвічувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків з подальшим його використанням, повторно внесла завідомо недостовірну інформацію в трудову книжку серії НОМЕР_1 , видану на прізвище ОСОБА_8 , про те, що останній на підставі наказу №641 від 25.03.2002 прийнятий на роботу в Комунальну організацію «Міський народний дім Збоїща» на посаду електрика та згідно наказу №4010 від 15.04.2015 звільнений за власним бажанням. Достовірність внесених записів в трудову книжку обвинувачена ОСОБА_5 завірила відтиском круглої мокрої печатки Комунальної організації «Міський народний дім Збоїща» старого взірця, яку залишила собі після звільнення з Комунальної організації «Міський народний дім Збоїща» 14.12.2012.

Згідно довідки, виданої директором Комунальної організації «Міський народний дім Збоїща», вбачається, що в період часу з 25.03.2002 по 15.04.2015 на посаді електрика в Комунальній організації «Міський народний дім Збоїща» гр. ОСОБА_8 не працював та у вказаний період в штатному розписі посади електрика не було.

В судовому засіданні обвинувачена винуватість в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, надала пояснення, аналогічні, викладеними у фабулі обвинувачення. Щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати і врахувати, що в неї на утриманні є син інвалід.

Оскільки обвинувачена повністю визнала винуватість у вчинених злочинах, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у данному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченою зазначених злочинів, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих особу матеріалів.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали, що характеризують її особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушенням при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.190 КК України, оскільки вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

Крім того, повністю доведена винуватість ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, її дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України кваліфіковані вірно, оскільки вона підробила документ, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи і який має право або звільняє від обов`язків, з метою використання іншими особами, а також підробила документ, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи і який має право або звільняє від обов`язків, з метою використання іншими особами, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, які віднесені до злочинів невеликої та середньої тяжкості, дані про особу, яка є пенсійного віку, раніше не судима, інвалід 2-ї групи, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає з сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, часткове відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_4 , яка у вирішенні покарання обвинуваченій покладається на розсуд суду, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання. Тому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій інкримінованих їй статтей КК України(ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358) із призначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч.1 ст.70 КК України.

При цьому суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, наведені у п. 22 Постанови № 7 від 24.10.2003 року про те, що, коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні, зокрема, штраф, суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , її скрутне фінансове становище, суд не вбачає підстав для застосування самостійного виконання штрафу. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим при сукупності злочинів і обираючи остаточне покарання у виді позбавлення волі суд приймає рішення про звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.75 КК України від відбування остаточного покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язку, передбаченогоп.3 ч.1 ст.76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі немає. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід по данному криімінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.1 ст.358 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців;

- за ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування остаточного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, протягом якого вона не вчинить нового злочину.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 протягом іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази, які знаходяться в камері схову речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області: кругла печатка з написом «Народний Дім Збоїща», кутовий штамп з написом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », металевий предмет з написом «Штемпельна подушка» - знищити; оригінали трудових книжок на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_8 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1