справа №176/1686/15-к
провадження №1-кп/176/135/15
В И Р О К
Іменем України
30 листопада 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого одну неповнолітню дитину, із професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, відомості про яке 18 травня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557, що надійшов з угодою про примирення від 24 липня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора прокуратури м. Жовті Води ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , суд

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин.

17 травня 2015 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , прийшов у гості до раніше йому знайомої ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 .
Того ж дня, приблизно о 15 годні 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні зазначеної квартири обвинувачений помітив гаманець, що знаходився у сумочці, яка лежала на тумбочці. При цьому, у останнього виник умисел на викрадення будь-якого майна, що знаходилось у гаманці.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 скориставшись тим, що потерпіла не спостерігає за його діями, і таємно викрав із гаманця грошові кошти в сумі 580 (п`ятсот вісімдесят) гривень.
Заволодівши викраденими грошовими коштами, ОСОБА_3 обернув викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, з місця скоєння злочину зник, при цьому завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток у сумі 580 гривень.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
24 липня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 укладена угода про примирення, що направлена до суду разом із обвинувальним актом.

Згідно укладеної угоди обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 . Так, останній повністю визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення, внаслідок вчинення злочину потерпілому завдано майнову шкоду у розмірі 580 гривен, що у повному обсязі відшкодована ОСОБА_3 24 липня 2015 року. Також, згідно укладеної угоди, сторони узгодили, що при її затвердженні обвинуваченому буде призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в сумі 1190 гривен.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості

При цьому,судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, що роз`яснені судом. Під час підготовчого судового засідання обвинувачений неодноразово зазначав, що вчинення злочину ним відбувалось саме за таких обставин, як зазначено в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання також зазначила, що розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначенні п.2 ч.1 ст. 473 КПК України і просила затвердити угоду про примирення від 24 липня 2015 року та призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання, зазначив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор прокуратури м. Жовті Води Дніпропетровської області ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

У підготовчому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженої міри та виду покарання.

Узгоджені вид та міра покарання відповідають характеру і тяжкості обвинувачення, тобто загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.
За таких обставин, підстав для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 24 липня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривен в дохід держави.
У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1