Справа № 1/1408/87/2012
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.12.12 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

У складі головуючого Тихоненко М.І.

При секретарі Степанова В.В.

З участю прокурора Кучеренко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, жонатого на утриманні якого перебуває малолітня дитина, не працюючий, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4., вул. Бульвар Незалежності, 5/1.

У скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2012 року приблизно о 00 години 30 хвилин ОСОБА_1 знаходячись біля території магазину ПП „Романець в с. Адамівка Врадіївського району Миколаївської області, на ґрунті особистих неприязних відносин які раптово виникли до ОСОБА_2, умисно наніс останньому один удар в область нижньої щелепи. В результаті чого ОСОБА_1 своїми навмисними діями заподів ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи з права, які згідно висновку експерта №758 -м від 08.11.2012 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоровя.

В судовому засідання підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснила, що 28.10.2012 року приблизно о 23 годині 30 хвилин він разом зі своїм братом ОСОБА_3 на автомобілі за кермом автомобіля якого знаходився його брат ОСОБА_3 приїхали до магазину ПП „Романець який розташований в с. Жовтневе. По приїзду до магазину він придбав собі пляшку пива та став його вживати, а його брат ОСОБА_3 пішов грати в більярд. Знаходячись за столом він побачив, що до нього підійшов незнайомий йому на той час мужчина як пізніше він довідався, що то був ОСОБА_4 Мев луд який будучи в стані алкогольного спяніння став його ображати. Однак, не зважаючи на ці обставини він нічого не відповідав ОСОБА_4 Згодом він побачив, що до нього підійшов продавець магазину як пізніше він довідався, що то був ОСОБА_2. Коли ОСОБА_2 підійшов до нього то вказавши поглядом на ОСОБА_4, сказав, що це його батько який має право робити що завгодно в даному магазині. Саме на той час до столу за яким він сидів підійшов його брат ОСОБА_3 до якого ОСОБА_2 став чіплятися лише того, що його брат був посміхнувся. Після цього, ОСОБА_2 звернувся до його брата ОСОБА_3 та запропонував його брату зясувати між собою стосунки. В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 були пяні і шукали з ким би побитися то він з братом ОСОБА_3 сказали ОСОБА_2 і ОСОБА_4 що вони не мають наміру з ніким зясовувати ніякі стосунки, і що вони їдуть додому. Після цього, він разом з братом ОСОБА_3 вийшли з магазину і пішли до свого автомобіля щоб їхати додому. Однак в той момент до його брата ОСОБА_3 підбіг ОСОБА_2 який наніс його брату удар кулаком в обличчя. Далі він побачив, що до них підбіг ОСОБА_5 який також намагався вдарити його брата ОСОБА_3. В зв'язку з цим він прийшов на допомогу своєму брату та намагався відштовхнути в бік ОСОБА_2 і ОСОБА_4 які після цього накинулися на нього та намагалися завдати йому ударів. Однак йому вдалося уникнути від їх ударів та у відповідь нанести удар ОСОБА_2 в область щелепи. Після того як він наніс удар кулаком ОСОБА_2 в область щелепи то ОСОБА_2 впав на землю але в ту ж мить він помітив як в їх сторону бігли якісь мужчини в зв'язку з чим він з братом підбігли до свого автомобіля, сіли в автомобіль і поїхали додому. Свою вину він визнає частково лише тому, що він ініціатором бійки не був, перший нікого не чіпав, а коли стали бити його брата та намагалися вдарити його йому нічого не залишалося як стати на самозахист та боронитися.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого йому злочину ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Показаннями потерпілого ОСОБА_2 який в суді пояснив, що він 28.10.2012 року в вечірній час знаходився в своєму магазині який розташований в с. Жовтневе та обслуговував покупців які приходили в магазин за товаром. Приблизно о 23 годині він побачив як до магазину зайшло два невідомих йому на той час молодих чоловіків, як пізніше він довідався, що то були ОСОБА_6 зі своїм меншим братом ОСОБА_3. Зайшовши до магазину ОСОБА_1 поцікавився чи є в продажу горілка на що він відповів, що реалізація горілки в цьому магазині не здійснюється після чого ОСОБА_1 придбав собі пива та пішов до столу, а його брат ОСОБА_3 пішов грати в більярд. Через деякий час він помітив, що ОСОБА_3 щось кричав його тестю ОСОБА_4 в зв'язку з чим він зробив з цього приводу зауваження ОСОБА_3 та сказав щоб той залишив в покої ОСОБА_4 В ході розмови з ОСОБА_3 до їх розмови втрутився ОСОБА_1 який через деякий час запропонував йому вийти на вулицю. Коли він виходив із магазину слідом за ОСОБА_3 і ОСОБА_1 то ОСОБА_1 в той момент різко розвернувся в його бік і зненацька наніс йому удар кулаком в область щелепи в результаті чого він відчув сильний біль в області нижньої щелепи і зразу втратив свідомість. Коли він прийшов до тями то побачив як ОСОБА_3 і ОСОБА_1 відїжджали на автомобілі від магазину. В зв'язку з спричиненням йому тілесних ушкоджень які відносяться до середнього ступеня тяжкості він просить суд стягнути з ОСОБА_1, на його користь в рахунок відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди кошти в сумі 3629,64 грн., в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди кошти в сумі 7000 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_4 який в суді пояснив, що він 28.11.2012 року в вечірній час знаходився в магазині в с. Адамівка в якому на той час торгував його зять ОСОБА_2. Знаходячись в магазині він бачив як до магазину заходили різні відвідувачі. Приблизно о 23 годині він побачив, що до магазину зайшло двоє молодих мужчин, як пізніше йому стало відомо, що то були ОСОБА_6 зі своїм меншим братом ОСОБА_3. Коли ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зайшли до магазину то ОСОБА_1 запитав у ОСОБА_2 чи є в продажі горілка на що ОСОБА_2 відповів, що горілки в продажі не має після чого ОСОБА_1 придбав собі пива і пройшов до столу, а ОСОБА_3 пішов грати в більярд. Через деякий час приблизно вже опівніч, коли він знаходився на вулиці неподалік від магазину він почув якісь крики і коли прибіг на крик то побачив, що його зять ОСОБА_2 лежав на землі, а біля нього знаходилися ОСОБА_1 і ОСОБА_7 Коли він наблизився до зазначених осіб то хтось з них наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя після чого ОСОБА_1 і ОСОБА_3 сіли в свій автомобіль і поїхали в сторону с. Жовтневе.

Показаннями свідка ОСОБА_8 який в суді пояснив, що 28.10.2012 року приблизно о 23 годині він разом зі своїм братом ОСОБА_6 приїхали на автомобілі в с. Адамівну до магазину ПП „Романець з метою пограти в більярд. Коли він з братом приїхали до магазину то його брат придбав собі пива, а він особисто пішов грати в більярд. Через деякий час коли він повернувся до брата то бармен ОСОБА_2 знаходячись в стані алкогольного спяніння став безпричинно до нього чіплятися, а потім запропонував вийти на вулиця та зясувати свої стосунки. На дану пропозицію ОСОБА_2 він відмовився після чого він разом зі своїм братом сказали ОСОБА_2 що їм не потрібно ніяких проблем, що вони збираються і їдуть додому. Однак це не заспокоїло ОСОБА_2 і коли він зі своїм братом ОСОБА_6 вийшли з магазину і йшли до свого автомобіля щоб їхати додому до них підбіг ОСОБА_2 зі своїм тестем ОСОБА_4 після чого ОСОБА_2 наніс йому безпричинно один удар кулаком в обличчя. Незважаючи на це він не став наносити у відповідь ОСОБА_2 удари та вступати з ним в протиборство після чого ОСОБА_2 з ОСОБА_4 накинулися бити його брата ОСОБА_6. Однак, його брат ОСОБА_6 став захищатися і у відповідь наніс удар ОСОБА_1 в область обличчя в результаті чого ОСОБА_2 впав на землю, а ОСОБА_4 його брат відштовхнув в сторону після чого він з братом сіли в свій автомобіль і поїхали додому.

Показаннями свідка ОСОБА_9 який в суді пояснив, що він 28.10.2012 року приблизно о 23 годині прийшов в магазин ПП „Романець щоб придбати собі продукти харчування. Знаходячись в магазині він побачив, що до магазину зайшли двоє молодих мужчин, як пізніше йому стало відомо, що то були ОСОБА_6 зі своїм братом ОСОБА_3. Коли зазначені особи зайшли до магазину то вони замовили собі пива, а він особисто з односельчанином ОСОБА_10 пішли грати в більярд який розташований біля магазину в наметі. Згодом до них приєднався грати в більярд і ОСОБА_3 який через деякий час кудись відлучився. Знаходячись біля більярду він через деякий час почув крики які лунали спереду магазина. Коли він з ОСОБА_10 туди направилися то він побачили, що ОСОБА_2 тримався руками за нижню щелепу. Хто безпосередньо наніс удар ОСОБА_2, він не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_10 який в суді дав аналогічні показання, що і свідок ОСОБА_9

Також вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується документами які містяться в матеріалах кримінальної справи, які також були зачитані та досліджені в ході судового засідання:

-Висновком експерта №758- м від 08.11.2012 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді подвійного перелому нижньої щелепи, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоровя.(а.с. 17;

-протоколом предявлення для впізнання від 07.11.2012 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_2 серед предявлених йому осіб для впізнання на фотознімках вказав на фотознімок №2, на якій фотографічне зображення ОСОБА_1 який зі слів ОСОБА_2 наніс йому 29.10.2012 року вдар кулаком та внаслідок цього спричинив йомк подвійний перелом нижньої щелепи.( а.с. 27;

-протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину від 15.11.2012 року, за участю ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_1 спочатку розповів, а потім наглядно на манекені показав куди саме, в яку частину обличчя він наніс удар кулаком ОСОБА_2В.(а.с. 34.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_1, в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя та кваліфікує її дії за ч.1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який за ступенем тяжкості відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу підсудного який за місцем свого проживання характеризується позитивно.

Обставини, помякшуючі відповідальність при призначенні покарання підсудній - наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставини, обтяжуючі відповідальність при призначенні покарання підсудним - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Суд дійшов до висновку, що призначене підсудному ОСОБА_1 покарання , яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням особи підсудного, може бути тільки у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України (п. п. 3;4),

Вирішуючи питання про цивільний позов і відшкодування завданої шкоди, суд виходить з того, що злочином скоєним ОСОБА_1, потерпілому ОСОБА_2 була заподіяна матеріальна і моральна шкода, одна з яких матеріальна проявилася в тому, що потерпілий зазнав збитків повязаних з затратами на лікування внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при скоєнні підсудним відносно нього злочину, а моральна в тому, що потерпілий переніс фізичний біль та фізичні і душевні страждання в наслідок скоєного відносно нього злочину в результаті якого він отримав тілесні ушкодження, тривалий час лікувався. При цьому, суд враховує характер та обсяг страждань яких зазнав потерпілий, час та зусилля які йому знадобилися для відновлення попереднього стану. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, заявлений позов потерпілим ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 1166,1167 ЦК України, в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню на суму яка знайшла своє підтвердження на підставі наданих потерпілим платіжних документів про понесені ним витрати на лікування, а вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2(два) роки.

На підставі ст.. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання, з випробуванням, при умові якщо він на протязі іспитового строку терміном в два роки не скоїть нового злочину.

На підставі п.3, п.4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обовязки:

-повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання,

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід по відношенню до засудженого ОСОБА_1 залишити попереднім підписку про невиїзд.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3629 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 3500 грн., а всього 7129 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Врадіївський районний суд, а засудженим в той же строк і в тому ж порядку з моменту отримання копії даного вироку.

Суддя :