Справа № 2518/1-66/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Павленко О.В., при секретарі Левошко І.Г.,

з участю прокурора Софієнка В.В., адвоката ОСОБА_1,

представників: служби у справах дітей Ріпкинської РДА ОСОБА_2, представника кримінальної міліції у

справах неповнолітніх Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, законних

представників неповнолітніх підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимої вироком Ріпкинського районного суду від 20.07.2011 року за ч.2 ст. 263 КК України до 200 годин громадських робіт,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15 і ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, не заміжньої, учениці 9 класу Красохутірської ЗОШ інтернату Чернігівської обласної ради, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше не судимої;

у скоєнні злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 і ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, не одруженого, ученика ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_11, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_12, раніше не судимого;

у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 20 березня 2011 року, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, є неповнолітньою, шляхом впливу на свідомість та переконання у доцільності та безпечності скоєння крадіжки, втягнула неповнолітню ОСОБА_7 в злочинну діяльність.

Так, 20 березня 2011 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_9 за попередньою змовою, групою осіб з неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8, всі перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в селищі Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна прийшли до господарства ОСОБА_10, яке розташоване в селищі Добрянка, по вул. Леніна,7, де ОСОБА_7 шляхом відкриття запираючого пристрою, відчинила вхідну хвіртку, після чого разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проникли на територію господарства, звідки таємно викрали металобрухт загальною вагою 91 кг, вартістю 2,20 грн. за один кг, на загальну суму 200 грн. 20 коп., чим заподіяли потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в той же день близько 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою, в групі осіб з неповнолітньою ОСОБА_7, обидві перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна металевого транспортеру, прийшли до господарства ОСОБА_10, яке розташоване в селищі Добрянка, по вул. Леніна,7, де шляхом відкриття вхідної хвіртки, проникли на територію господарства, де при спробі зняти металевий транспортер загальною вагою 102 кг, вартістю 2,2 грн. за один кг, на загальну суму 224 грн.40 коп., були викриті господаркою. Таким чином ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тобто не вчинили всіх дій, які вони вважали за необхідні, спрямованих на крадіжку транспортеру.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_6 вину у скоєнні злочинів визнала повністю та показала, що ОСОБА_7 вона знає як дочку своєї товаришки ОСОБА_11, про те, що ОСОБА_7 неповнолітня їй відомо. З ОСОБА_8 познайомилася 20 березня 2011 року, про те, що він являється неповнолітнім їй невідомо. Вона запропонувала неповнолітній ОСОБА_12 та ОСОБА_8 скоїти крадіжку металевих речей з господарства ОСОБА_10 Скоювати другу крадіжку вона пішла вдвох з ОСОБА_7, але не змогли довести крадіжку до кінця, оскільки були викриті та затримані потерпілою. Злочини було скоєно за обставин, встановлених органом досудового слідства та викладених у обвинуваченні. Детальні покази про скоєння крадіжок вона давала на досудовому слідстві, підтримує їх і додати до них нічого не може. В скоєному щиро кається.

Допитана судом неповнолітня підсудна ОСОБА_7 підтвердила покази ОСОБА_6 про обставини скоєння 20.03.2011 року крадіжки металобрухту та замаху на крадіжку транспортеру з господарства № 7 по вул. Леніна в смт. Добрянка. Також підтвердила покази дані нею на досудовому слідстві. В скоєному щиро кається.

Неповнолітній підсудний ОСОБА_8 підтвердив покази ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про обставини скоєння 20.03.2011 року крадіжки металобрухту з господарства № 7 по вул. Леніна в смт. Добрянка. Також підтвердив покази дані ним на досудовому слідстві. В скоєному щиро кається.

ОСОБА_6 визнання вини підсудними, їх винність у скоєнні інкримінованих злочинів повністю доведена сукупністю зібраних на досудовому слідстві та перевірених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_10 на досудовому слідстві показала, що має будинок в смт. Добрянка по вул.Леніна, 7 Ріпкинського району Чернігівської області. 20 березня 2011 року вона прийшла до свого будинку та виявила, що з двору зникли металеві речі. Потім вона почула, що у дворі хтось ходить, вийшла та побачила ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які намагалися зняти транспортер, та яких затримала в будинку до приїзду міліції. ( а.с. 86-87)

Свідок ОСОБА_11І будучі допитаною органом досудового слідства, підтвердила, що ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 20.03.2011 року в її будинку вживали спиртне, а потім ходили за металобрухтом і повернулися зі спиртним. ( а.с.22)

Свідок ОСОБА_13 на досудовому слідстві показав, що 20.03.2011 року до нього приходила ОСОБА_6, яка принесла металобрухт, пояснивши, що знайшла його на смітнику. Пізніше до нього прийшла ОСОБА_10 та спитала, чи приносила ОСОБА_6 йому металобрухт. Коли він показав речі, що принесла ОСОБА_6, то ОСОБА_10 їх впизнала як викрадені з її господарства. (а.с.56)

ОСОБА_6 показів потерпілої та свідків, вина підсудних підтверджується: - протоколами огляду місця події, що проводилися в будинку № 7 по вул. Леніна в смт. Добрянка (а.с.5-9); - протоколами відтворення обстановки та обставин події злочину, під час проведення яких неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також ОСОБА_6, показали та розказали на місці яким чином були скоєні злочини в господарстві № 7 по вул. Леніна в селищі Добрянка, (а.с. 57-61, а.с. 62-66, а.с. 67-71), зявленнями із зізнанням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ( а.с. 11,12), протоколом виїмки, а також приєднання до справи в якості речових доказів викрадених підсудними металевих речей (а.с. 52-55, 19-20)

Досліджені докази, суд визнає такими, що зібрані у відповідності до вимог Кримінально процесуального кодексу України, а тому є допустимими та належними. Суд приходить до висновку про доведеність вини підсудних по всьому обєму предявленого їм обвинувачення. Покази підсудних, потерпілої та свідків, логічні послідовні узгоджуються між собою та з іншими зібраними по справі доказами, суд кладе їх в основу обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_6, які виразилися у втягненні неповнолітньої ОСОБА_7 у злочинну діяльність, підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 304 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6, які виразилися у скоєнні за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення чужого майна, що поєднане з проникненням у сховище, правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6, які виразилися у скоєнні повторно, незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, що поєднане з проникненням у сховище, правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 15 і ч.3 ст. 185 КК України

Умисні дії неповнолітньої ОСОБА_7, які виразилися у скоєнні, за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення чужого майна, що поєднане з проникненням у сховище, підлягають кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України.

Умисні дії неповнолітньої ОСОБА_7, які виразилися у скоєнні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, скоєного за попередньою змовою групою осіб, повторно, що поєднане з проникненням у сховище, підлягають кваліфікації за ч.3 ст.15 і ч.3 ст. 185 КК України.

Умисні дії неповнолітнього ОСОБА_8 які виразилися у скоєнні, за попередньою змовою групою осіб, таємного викрадення чужого майна, що поєднане з проникненням у сховище, підлягають кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд враховує обставини та наслідки скоєних злочинів, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудних, а також відомості про особи винних.

Обставинами, помякшуючими покарання всіх підсудних є визнання вини, сприяння розкриттю злочину, відсутність шкоди (викрадене повернуто потерпілій), а у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ще й скоєння злочину неповнолітніми.

Обставиною, що обтяжує покарання всіх підсудних є скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Підсудна ОСОБА_6 характеризується негативно по місцю проживання, раніше судима, до адміністративної відповідальності не притягувалася, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. ( а.с. 121-131)

Неповнолітня підсудна ОСОБА_7 за місцем навчання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судима, має статус дитини позбавленої батьківського піклування, переховувалася від суду, через що оголошувалася в розшук, схильна до втечі з навчальних закладів та бродяжництва. ( а.с. 132-137)

Неповнолітній підсудний ОСОБА_8 за місцем навчання та проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності. ( а.с. 138-146)

Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_8 ОСОБА_5 в суді пояснила, що ОСОБА_8 має можливість виправитися без ізоляції від суспільства, якщо зробить для себе висновки та стане на шлях виправлення.

Законний представник неповнолітньої підсудної ОСОБА_7 ОСОБА_4 в суді пояснив, що ОСОБА_7 в Краснохутірській школі - інтернаті перебувала нетривалий період, але встигла зарекомендувати себе з негативного боку, має негативний вплив з боку рідних, до яких тікає з інтернату.

Врахувавши все наведене, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а щодо ОСОБА_7, враховуючи її вік та декілька помякшуючих обставин, можливо застосувати ст. 69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, більш мяке ніж передбачено санкцією ч.3 ст. 185 КК України, але приймаючи до уваги її поведінку до скоєння злочину та під час розгляду справи судом, до неї слід застосувати покарання у виді арешту, який вона повинна відбувати реально.

Суд також приходить до висновку, що достатнім для виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_6 буде покарання у виді позбавлення волі, а також про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання та застосування до неї ст. 75 КК України, але з призначенням іспитового строку в максимальному розмірі. ОСОБА_6 того, враховуючи, що злочини, за які засуджеється ОСОБА_6 було скоєно нею до постановлення відносно неї вироку Ріпкинського районного суду від 20.07.2011 року, то остаточно покарання ОСОБА_6 слід призначити за сукупністю вироків за правилами ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні. Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винною:

- у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_6 призначити покарання шляхом часткового складання покарань у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Ріпкинського районного суду від 20.07.2011 року перевівши громадські роботи у позбавлення волі за правилами ст. 72 КК України та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 1 місяця 10 днів позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти наступні обовязки:

- повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком чинності залишити попередню підписку про невиїзд.

ОСОБА_7 визнати винною:

- у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 30(тридцяти) діб арешту;

- у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 30 (тридцяти) діб арешту;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_7 призначити покарання шляхом часткового складання покарань у виді 40 (сорока) діб арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком чинності залишити попередню тримання під вартою.

В строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати термін перебування під вартою з 07.11.2011 року.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покласти наступні обовязки:

- повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи;

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази: сокиру, що зберігається в камері схову речових доказів Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ( а.с. 17-18) знищити; металеву ванну, миску, відро, дві каструлі, дві кришки, кришка з ручкою, відро, каструлю, каструлю, каструлю з кришкою, миску, бочку саморобну, бочка, 2 металеві тазики, саморобний металевий ящик, металевий транспортер, передані під розписку ОСОБА_10 (а.с. 19,54) залишити власнику ОСОБА_10

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими, що перебувають під вартою, в той самий строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя О.В. Павленко