ун. № 759/1153/16-к
пр. № 1-кп/759/198/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006336 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.06.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, не одружений, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 27.06.2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин знаходився за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , та вирішив вчинити злочин, а саме таємне викрадення велосипеду. При цьому, узяв з собою завчасно придбаний гвинторіз, та з метою викрадення, направився на вулиці м. Києва. У подальшому, 27.06.2015, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 129 по пр. Перемоги в м. Києві, помітив припаркований велосипед з тросом безпеки прикріпленим до паркану. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на викрадення велосипеду і не зважаючи що за його діями можуть спостерігати сторонні особи, дістав з поліетиленового пакету завчасно заготовлений гвинторіз, яким перерізав трос безпеки. Після чого ОСОБА_4 сів на викрадений велосипед та поїхав на ньому, ти самим заволодів чужим майном, а саме велосипедом «Giant», що належить ОСОБА_5 . В цей час біля буд. № 129 по пр. Перемоги рухались перехожі, які побачивши що ОСОБА_4 намагається втекти з викраденим майном, та з метою припинення злочинних дій останнього, висловили, зазначену вимогу та направились за ним. Однак, ОСОБА_4 , будучи викритий вказаними особами і усвідомлюючи відкритий характер вчинення ним злочинних дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на утримання викраденого ним чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , та подальшого обернення його на свою користь і особистого збагачення, не реагував на вимоги, з чужим майном з місця вчинення злочину втік, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2 460 гривень.

19 січня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та щиро розкаявся. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 у виді 4 чотирьох років позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням 2 роки на підставі ст. 75 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановленні ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінального правопорушення середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 19 січня 2016 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді домашнього арешту.

Речові докази: оправа окулярів, пошкоджений тросовий замок та гвинторіз, які знаходяться в камері схову Святошинського УП знищити; декоративну заглушку до автомобіля «Фольксваген Поло», яка була передана на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити у останнього; велосипед «Grand Rock», який був переданий на відповідальне зберігання під розписку власниці ОСОБА_5 залишити у останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: