Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9496/15-к
У Х В А Л А

03 листопада 2015 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси : ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 про скасування постанови від 30 вересня 2015 року слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0000286 року внесеного 19.12.2014 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень ,передбачених ч.1ст.365,ч.1ст.375 КК України -,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з скаргою про скасування постанови від 30 вересня 2015 року слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0000286 року внесеного 19.12.2014 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень ,передбачених ч.1ст.365,ч.1ст.375 КК України ,вказуючи що слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000286 від 19.12.2014р. за фактом перевищення службових повноважень працівниками СУ ФР ГУ Міндоходів у Черкаській області та постановлення слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси завідомо неправосудної ухвали, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. І ст.365, ч.І ст.375 КК України. ОСОБА_4 є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою від 30.09.2015р. (отримана потерпілим 07.10.2015р.) кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та судді Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_9 об`єктивної і суб`єктивної сторін та, у свою чергу, складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.365, ст.375 КК України. Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - відновленню. У вказаному кримінальному провадженні слідчий ОСОБА_10 вже вчетверте намагається перешкодити розслідуванню та виносить незаконні постанови про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу злочину. Постановою від 30 березня 2015 року кримінальне провадження було закрите, а ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_11 від 23 квітня 2015 року вказана постанова скасована.

При цьому слідчий суддя вказала, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, не повно з`ясовано всі фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для з`ясування об`єктивної істини. Слідчий суддя звернула увагу на необхідність проведення допиту судді ОСОБА_9 .Постановою слідчого від 19 червня 2015 року кримінальне провадження було знову закрите з підстав відсутності складу злочинів, а 24 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_12 скасовано та зазначено, що відмова у відкритті апеляційного провадження не може визначати однозначність законності оскаржуваного рішення суду, та зобов`язано під час розслідування повно з`ясувати всі фактичні обставини, зокрема, в частині встановлення завідомої не правосудності постановлених ухвал чи з`ясування протилежного.

Незважаючи на встановлену ухвалами слідчих суддів неповноту досудового слідства та відсутність законних підстав для закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу злочинів, постановою від 17 серпня 2015 року слідчий ОСОБА_10 знову закрив кримінальне провадження. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_13 від 22 вересня 2015 року постанова про закриття кримінального провадження скасована, матеріали направлені до слідчого відділу прокуратури Черкаської області для організації проведення досудового розслідування.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що в ході досудового розслідування слідчому необхідно додатково допитати слідчого суддю ОСОБА_9 з приводу наявності або відсутності клопотань слідчого ОСОБА_6 про привід ОСОБА_4 , на підставі яких він приймав рішення про приводи, та інші слідчі дії. Під час відновленого досудового розслідування слідчий ОСОБА_10 вимог ухвали слідчого судді щодо додаткового допиту ОСОБА_9 не виконав, інші слідчі дії не провів, що є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Слідчим ОСОБА_10 , на підставі вже зібраних матеріалів були встановлені нові обставини щодо прийняття ухвал про привід ОСОБА_4 .В постанові про закриття кримінального провадження вказано, що ухвали про привід були постановлені:

в рамках розгляду клопотання про допит свідка під час досудового розслідування (абзаці стор.2 постанови);на підставі усного клопотання слідчого (абзац 1 стор.2 постанови); за власною ініціативою суду (абзац 1 стор.2 постанови);прокурор відділу прокуратури області ОСОБА_14 на час постановлення ухвал про привід відомостями про інвалідність ОСОБА_4 не володіла (абзац 2 стор.З постанови); письмові клопотання про примусовий привід ОСОБА_4 на слідчим, ні прокурором до суду не вносились (абзац 2 стор.3 постанови); ухвали про привід були постановлені з метою забезпечення ухвали про допит свідка (абзац 2 стор.3 постанови);слідчому судді ОСОБА_9 під час постановлення ухвал про привід не було відомо про інвалідність ОСОБА_4 (абзац 4 стор.З постанови);Описуючи вказані «фактичні обставини» слідчий ОСОБА_10 дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Вважаю, що оскаржувана постанова слідчого є незаконною та має бути скасована, а дії слідчого, які полягають у систематичному закритті кримінального провадження з тих самих підстав свідчать про його упередженість, та, крім того, містять ознаки кримінального правопорушення, заява про вчинення якого буде подана до прокуратури Черкаської області окремо. Висновки слідчого та встановлені ним обставини спростовуються самими матеріалами справи, а процедура постановлення слідчим суддею ОСОБА_9 ухвал про привід у спосіб, зазначений в постанові про закриття провадження, свідчить про грубе порушення слідчим суддею норм кримінального процесуального законодавства. Відповідно до ст.225 КПК України свідок може бути допитаний в судовому засіданні під час досудового провадження. Для цього слідчий має звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням, за результатом розгляду якого виноситься ухвала слідчого судді. Розгляд інших клопотань або вирішення інших питань, крім необхідності допиту свідка в суді під час досудового провадження, положеннями ст.225 КПК України не передбачено. Слідчий суддя ОСОБА_9 , розглядаючи та вирішуючи клопотання слідчого про допит свідка в судовому засіданні не мав законних підстав для прийняття ухвали про примусовий привід свідка.

Відповідно до ст. 141 КПК України клопотання про здійснення приводу має бути викладене письмово (враховуючи вимогу п.7 ч.І ст. 141 КПК України щодо зазначення дати та місця складання клопотання). До клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує свої доводи. Згідно ст.142 КПК України клопотання про здійснення приводу розглядається слідчим суддею у день його надходження до суду. Враховуючи викладене слідчий не мав права, а слідчий суддя не мав повноважень розглядати усне клопотання про здійснення примусового приводу, якщо таке було заявлене слідчим.

Звертаю увагу на те, що під час одночасного допиту ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 слідчий ОСОБА_6 заявив, що він звертався до слідчого судді ОСОБА_9 з метою здійснення приводу свідка ОСОБА_4 , але не пам`ятає, чи було при цьому подане відповідне клопотання. В постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що під час досудового провадження встановлено та підтверджено матеріалами клопотання слідчого про допит свідка в судовому засіданні, а також інформацією Соснівського районного суду м. Черкаси, - що слідчий ОСОБА_6 не звертався з письмовим клопотанням про здійснення приводу свідка. При цьому зміст самих ухвал про привід спростовує такі висновки слідчого ОСОБА_15 . Ухвали слідчого судді ОСОБА_9 про здійснення приводу від ЗО жовтня 2014 року та від 10 листопада 2014 року є завідомо неправосудними, так як містять неправдиву інформацію, що потребує додаткової кваліфікації дій слідчого судді ОСОБА_9 за ч.2 ст.366 КК України (службове підроблення).Доведеною та неправдивою є наступна інформація, яка повторюється дослівно в обох ухвалах про здійснення приводу свідка: «Слідчий з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Черкаській області капітана податкової міліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про здійснення приводу ОСОБА_4 » (абзац 1 описової частини ухвал).Отже, слідчий суддя ОСОБА_9 в офіційному документі - ухвалі слідчого судді вказує, що він діяв не за власною ініціативою, а за ініціативною слідчого, яка виражена у відповідному клопотанні.

«В клопотанні зазначається, що ....» (абзац 2 описової частини ухвал). З цього випливає, що клопотання було письмовим. «Заслухавши доводи слідчого, ...» (абзац 4 описової частини ухвал).Викладене підтверджує, що слідчий був присутнім під час розгляду клопотання та викладав свої доводи особисто в судовому засіданні. Отже, слідчий суддя ще раз наголошує, що здійснення приводу свідка не було ініціативою слідчого судді.

«Задовольнити клопотання слідчого повністю.» (абзац 1 резолютивної частини ухвал).

Ще одне підтвердження того, що слідчий суддя нібито розглядав клопотання слідчого, яке було письмовим, підтверджувалось доводами слідчого, оголошеними в судовому засіданні, та підтримувалось слідчим. Слідчий суддя при цьому не проявляв власної ініціативи, зважаючи на відсутність будь-який посилань на це в ухвалах про здійснення приводу.

Аналізуючи зміст ухвал про здійснення приводу виявляється, що слідчий ОСОБА_6 звертався з клопотанням про привід і це клопотання було письмовим. Зміст ухвал про здійснення приводу, які складені та підписані особисто слідчим суддею ОСОБА_9 , спростовує викладену в постанові про закриття кримінального провадження інформацію про постановлення ухвал про здійснення приводу слідчим суддею за власною ініціативою.

Крім того, згадування в одному реченні про те, що ухвали були постановлені за усним клопотанням слідчого і за власною ініціативою суду (абзац 1 стор.2 постанови) є взаємовиключним та підтверджує, що слідчий ОСОБА_10 «заплутався» у вигадуванні підстав для закриття кримінального провадження і вже дійшов до явної фальсифікації фактів.

Постановляючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_10 не дав оцінки показам ОСОБА_6 , який будучи допитаний в якості свідка 26.01.2015р. показав, що в ході досудового розслідування було встановлено та достовірно зафіксовано, що ОСОБА_4 правоохоронним органам повідомляє, що хворіє та погано себе почуває, а сам в цей час вживає спиртні напої, розважається, вирішує питання по бізнесу та пересувається на своєму автомобілі по різним регіонам, в тому числі і по Черкаській області, тобто умисно та систематично ухиляється від дачі показів в судовому засіданні з метою затягування проведення досудового розслідування у встановлені законом строки. Враховуючи ці факти слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси виніс ухвалу про здійснення приводу громадянина ОСОБА_4 . Виходячи з цих показів ОСОБА_6 він, володіючи інформацією стосовно приватного життя гр. ОСОБА_4 , яка була отримана в ході здійснення оперативних заходів, надав таку інформацію слідчому судді ОСОБА_9 , який саме на цій підставі виніс ухвалу про здійснення приводу свідка. Тим самим слідчий ОСОБА_6 порушив вимоги ч.12, ч.13 ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та зізнався у вчиненні кримінального правопорушення - розголошенні даних оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.387 КК України. Слідчий ОСОБА_10 всупереч ухвалі слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_16 від 23 лютого 2015 року обставини розголошення слідчим ОСОБА_6 даних досудового розслідування не дослідив, чим допустив неповноту слідства. В протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 26.01.2015р. останній не зазначає, що звертався до слідчого судді з клопотанням про здійснення приводу, що суперечить змісту самих ухвал про привід. Враховуючи розбіжності в показах слідчого ОСОБА_6 , слідчого судді ОСОБА_9 які суперечать письмовим доказам - ухвалам про здійснення приводу, слідчий ОСОБА_10 мав провести одночасний допит вказаних осіб для усунення протиріч та встановити дійсні обставини справи. Встановивши наявність в діях слідчого ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення за ч.2 ст.387 КК України, про що прямо вказав ОСОБА_6 в протоколі допиту свідка від 26.01.2015р., слідчий ОСОБА_10 був зобов`язаний внести відповідні дані до ЄРДР. Слідство не встановило, яким саме чином були постановлені ухвали про здійснення приводу - за усним клопотанням слідчого, за письмовим клопотанням слідчого чи за власною ініціативою суду. Слідство не з`ясувало, що насправді стало причиною винесення ухвал про привід - незаконно отримані дані щодо приватного життя ОСОБА_4 недотримання слідчим суддею норм процесуального закону щодо безпосереднього дослідження доказів в судовому засіданні чи інші підстави. Доводи, наведені в постанові про закриття кримінального провадження та письмові матеріали провадження є суперечливими та не дають змогу встановити фактичні обставини справи.

Крім того, слідчим ОСОБА_10 не надана оцінка тим обставинам, що негласна слідча дія - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (ст.263 КПК України), у ході якої тимчасово були обмежені конституційні права ОСОБА_4 , здійснювалася з 07.07.2014р. по 25.07.2014р., а ухвали про здійснення приводу свідка були постановлені через три місяці. Отже, покази слідчого ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя постановив ухвали про привід свідка враховуючи факти, встановлені за три місяці до цього, підтверджує наявність в діях слідчого судді умислу на прийняття завідомо неправосудних судових рішень. Прокурор ОСОБА_14 , яка здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, в межах якого були постановлені ухвали про привід ОСОБА_4 , повинна була знати про інвалідність ОСОБА_4 .

Як підтверджено матеріалами розгляду клопотання слідчого про допит свідка в судовому засіданні, представник ОСОБА_4 звертався до суду з заявою від 15.05.2014р., в якій зазначав, що ОСОБА_4 є інвалідом II групи, в заяві від 29.05.2014р. також зазначено про те, що ОСОБА_4 є інвалідом II групи, в клопотанні представника ОСОБА_4 від 06.06.2014р. було повторно зазначено, що ОСОБА_4 є інвалідом II групи та надані копії листка непрацездатності та довідки до акта огляду МСЕК з посвідченням пенсіонера по інвалідності, які містяться в одному провадженні - №1- кс/712/2136/14, № 1- кс/712/6157/14-к.В цьому самому провадженні були винесені і ухвали про здійснення приводу свідка, що свідчить про те, що прокурор ОСОБА_14 , як процесуальний керівник мала всі можливості для ознайомлення з матеріалами справи. Або ОСОБА_14 дає неправдиві покази щодо відсутності у неї інформації про інвалідність ОСОБА_4 , або вказана службова особа вчинила кримінальне правопорушення - службову недбалість, що потягло за собою порушення конституційних прав громадянина ОСОБА_4 . Так як матеріали досудового розслідування в цій частині є суперечливими, то покази свідка ОСОБА_14 мають бути перевірені іншими доказами, - одночасним допитом ОСОБА_14 та ОСОБА_9 з метою з`ясування, чи мала ОСОБА_14 вільний доступ до матеріалів справи та чи реалізувала вона таке право. Також має бути надана оцінка самим матеріалам справи з метою встановлення, чи містять вони заяви ОСОБА_14 про ознайомлення зі справою, чи була ОСОБА_14 присутня в судовому засіданні 29.05.2014р., перед початком якого слідчому судді ОСОБА_9 були надані докази на підтвердження інвалідності ОСОБА_4 , чи виконав слідчий суддя ОСОБА_9 обов`язок щодо безпосереднього дослідження доказів в судовому засіданні.

Якщо вказані обставини будуть встановлені належним чином, то слідство повинно дати оцінку діям ОСОБА_14 - щодо кваліфікації дій останньої або за ст.367 КК України (службова недбалість), або за ст.384 КК України (завідоме неправдиве показання свідка).При цьому постанова про закриття кримінального провадження, яка ґрунтується на суперечливих показах свідка ОСОБА_14 , не може бути визнана законною, а слідство - повним та об`єктивним. Покази ОСОБА_14 про те, що ані слідчим, ані прокурором не вносились письмові клопотання про здійснення приводу ОСОБА_4 свідчать про вчинення слідчим суддею ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення - службового підроблення, відповідальність за який передбачена ст.366 КК України. Посилання в оскаржуваній постанові на покази слідчого судді ОСОБА_9 , який стверджує, що йому не було відомо про інвалідність ОСОБА_4 під час постановлення ухвал про здійснення приводу, є безпідставним, а самі покази суперечать письмовим доказам у справі.

Матеріалами судового провадження підтверджується, що ухвали про привід були прийняті в межах справи щодо розгляду клопотання слідчого про допит свідка в судовому засіданні. Ці самі матеріали містять і заяви представника ОСОБА_4 від 15.05.2014р., від 28.05.2014р., від 06.06.201р. та підтверджуючи докази - копії довідки до акту огляду МСЕК, посвідчення ОСОБА_4 . Постановляючи ухвали про привід слідчий суддя мав можливість та прямий обов`язок дослідити матеріали провадження та докази, які в ньому містяться. Якщо слідчий суддя стверджує, що не мав умислу на порушення конституційних прав ОСОБА_4 , так як не знав про зміст матеріалів власного провадження, то такі дії слідчого судді ОСОБА_9 потребують додаткової кваліфікації за ст.366 КК України. При цьому недбале відношення до своїх службових обов`язків як слідчого судді доводять завідому не правосудність ухвал про здійснення приводів, так як такі ухвали постановлені без проведення судового засідання, без дослідження матеріалів провадження, з внесенням завідомо неправдивої інформації, тобто слідчий суддя завідомо знав про незаконність таких судових рішень (навіть без урахування інвалідності свідка). Крім того, слідчим ОСОБА_10 були порушені положення ст.221 КПК України. Представником потерпілого була подана заява від 31.08.2015р. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_10 повідомив листом від 02.09.2015р. про те, що матеріали провадження направлені до відділу процесуального керівництва для перевірки законності прийнятого рішення (мається на увазі постанова про закриття кримінального провадження від 17.08.2015р.).Після скасування постанови про закриття провадження, слідчий ОСОБА_10 не повідомив потерпілого про прийняття до свого провадження вказаних матеріалів та не забезпечив реалізацію права потерпілого та його представника на ознайомлення з матеріалами провадження. Внаслідок цього потерпілому та його представнику стало відомо про допит слідчого судді ОСОБА_9 вже після закриття кримінального провадження. З огляду на вказане, вважає, що оскаржувана постанова є явно незаконною, досудове розслідування проведено неповно та не об`єктивно, слідчий неправильно застосував норми процесуального та матеріального кримінального законодавства, не виконав вказівки слідчого судді щодо додаткового допиту свідка ОСОБА_9 та не здійснив інших слідчих дій, необхідних для повного та об`єктивного розслідування. Просить суд скасувати постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Черкаської області від 30 вересня 2015р. про закриття кримінального провадження №0000286 від 19.12.2014р.та відновити досудове слідство, під час якого зобов`язати слідчого вчинити наступні слідчі дії дослідити та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали оперативної наради Соснівського районного суду м. Черкаси з приводу порушень в діях слідчого судді ОСОБА_9 , допущених під час винесення ухвал про примусовий привід ОСОБА_4 ;провести додатковий допит слідчого судді ОСОБА_9 та встановити - чи діяв суддя за власною ініціативою і клопотання слідчий не заявляв, чи в ухвалах про привід викладена недостовірна інформація, тобто мало місце службове підроблення; додатково кваліфікувати дії слідчого суддею ОСОБА_9 за ст.366 КК України (службове підроблення); додатково кваліфікувати дії прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_14 за ст.367 КК України (службова недбалість) та ст.384 КК України (завідомо неправдиве показання свідка); внести до ЄРДР дані щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.387 КК України та розпочати досудове розслідування;здійснити інші слідчі дії, необхідні для забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування всіх фактичних обставин; повідомити заявника про відновлення досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_5 яка діє інтересах ОСОБА_4 просила скасувати постанову від 30 вересня 2015 року слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0000286 внесеного 19.12.2014 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень ,передбачених ч.1ст.365,ч.1ст.375 КК України, за фактами перевищення влади або службових повноважень працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області,допущених ,на думку ОСОБА_4 під час виконання ухвал Соснівського районного суду м. Черкаси про примусовий привід останнього та постановленням суддею вказаного суду завідомо неправосудних ухвал ,яка закрита у зв`язку з відсутністю в діях останніх складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 375 КК України, оскільки слідчий прийняв рішення про закриття провадження,не з`ясувавши певні обставини ,які мають суттєве значення для розслідування справи щодо всебічного повного і неупередженого дослідження кримінального провадження,надання належної оцінки та забезпечення прийняття неупереджених процесуальних рішень , які викладені у скарзі.

Слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, вважає, що рішення про закриття кримінального провадження року є законним та обґрунтованим,в рамках розслідування даного кримінального провадження вказівки Придніпровського районного суду м. Черкаси викладені в ухвалі від 22.09.2015 року виконані в повному обсязі ,а тому підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження не має та проведення інших слідчих дій, запропонованих адвокатом, на його думку, не будуть мати суттєвого значення для досудового розслідування.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0000286 внесеного 19.12.2014 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.1ст.365,ч.1ст.375 КК України, за фактами перевищення влади або службових повноважень працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області,допущених ,на думку ОСОБА_4 під час виконання ухвал Соснівського районного суду м. Черкаси про примусовий привід останнього та постановленням суддею вказаного суду завідомо неправосудних ухвал про привід , вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 від 30.09.2015 закрито кримінальне провадження №0000286.

В судовому засіданні встановлено, що до Єдиного реєстру досудового розслідування внесені відомості за ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.12.2014 про те, що слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 задовольнив клопотання слідчого ОСОБА_6 та постановив 10.11.2014 завідомо неправосудну, на думку заявника, ухвалу про привід ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так відповідно до ч. 2 ст. 140 КПК України рішення про здійснення приводу приймається: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора або з власної ініціативи, а під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

У ході розгляду скарги представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження встановлено, що слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 віл 19.12.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 375 КК України, за фактами перевищення службових повноважень працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області, допущених, на думку ОСОБА_4 , під час виконання ухвал Соснівського районного суду м. Черкаси про примусовий привід останнього, та постановлення суддею вказаного суду завідомо неправосудних ухвал про привід.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС ) Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000091 від 21.03.2013 за фактом ухилення службовими особами TOB «Хлібна Нива» від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у допиті в якості свідка колишнього директора TOB «Хлібна Нива» ОСОБА_4 , який на неодноразові виклики слідчого не з`являвся, у зв`язку з чим слідчий з ОВС відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_6 , 14.04.2014 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням про допит свідка під час досудового розслідування у судовому засіданні та рішенням слідчого судді вказаного суду від 23.04.2014 клопотання задоволено.

На виконання вказаної ухвали суду, здійснювались неодноразові судові виклики ОСОБА_4 до Соснівського районного суду м. Черкаси для його допиту у судовому засіданні, проте останній на них також не з`являвся.

За таких обставин, в рамках розгляду клопотання про допит свідка під час досудового розслідування у судовому засіданні, на підставі ч. 2 ст. 140 KПK України, відповідно до якої рішення про здійснення приводу приймається під час досудового розслідування слідчим суддею з власної ініціативи, 30.10.2014 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 , на підставі усного клопотання слідчого та прокурора ОСОБА_14 з метою забезпечення виконання ухвали про допит свідка, постановлено ухвалу про примусовий привід ОСОБА_4 до вищевказаного суду на 10.11.2014.

З метою виконання ухвали суду про примусовий привід ОСОБА_4 , 10.11.2014 працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області здійснено виїзд за місцем проживання останнього до м. Києва, проте вказану ухвалу виконати не представилось можливим у зв`язку з посиланням ОСОБА_4 па погане самопочуття та послідуючою відмовою від проведення слідчих дій.

Таким чином, за викладених вище обставин. 10.11.2014 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 постановлено ухвалу про повторний примусовий привід ОСОБА_4 на 17.11.2014, яка також виконана не була з вищеописаних аналогічних підстав.

Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 наполягав на незаконності винесення ухвали та здійснення його приводу, оскільки він являється інвалідом другої групи, а відповідно до ч. 3 ст. 140 КПК України привід свідка не може бути застосований до інвалідів першої або другої груп.
Приймаючи до уваги, що ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30.10.2014 та 10.11.2014 про примусовий привід ОСОБА_4 оскаржувались останнім до апеляційного суду Черкаської області, рішеннями якого від 19.11.2014р. та 21. 11.2014р.відповідно відмовлено у відкритті апеляційного провадження, тому підстав вважати ухвали суду про примусовий привід ОСОБА_4 незаконними немає.

Об`єктивна сторона злочину ,передбачена ст.375 КК України, полягає , у постановленні суддею завідомо неправосудного судового рішення. Неправосудним є судове рішення, в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Крім того, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення,

передбаченого ст. 375 КК України, характеризується лише прямим умислом, так як особа діє завідомо, тобто усвідомлює, що постановляє неправосудний судовий акт і бажає цього.

Доречним є посилання слідчого на Постанову Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.07.2007 «Про незалежність судової влади», відповідно до якої судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному або касаційному порядку чи переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно із процесуальним законодавством, в противному випадку матиме місце втручанням у здійснення правосуддя, що прямо забороняється вимогами ч. 2 ст. 126 Конституції України, а сама незгода із судовими рішеннями, які у встановленому законом порядку не скасовані та не змінені, не може бути підставою для притягнення до відповідальності судді, який його постановив.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України,за таких обставин, вищевказані ухвали підлягали до виконання працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області.

На думку слідчого судді вимоги, які викладенні скаржником ОСОБА_4 у скарзі на постанову про закриття кримінального провадження, які на його думку свідчать про неповноту досудового розслідування, не вплинуть на прийняття кінцевого рішення у справі, а тому не підлягають до задоволення з наступних підстав.

З протоколу оперативної наради Соснівського районного суду м. Черкаси ,проведеної за окремою ухвалою судді апеляційного суду Черкаської області ,видно ,що ОСОБА_9 не знав ,що ОСОБА_4 є інвалідом і до судді не вжито ніяких заходів. У проведені додаткового допиту судді ОСОБА_9 немає необхідності,оскільки вказана слідча дія вчинена під час досудового розслідування. Питання додаткової кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст.366 КК України, ОСОБА_14 за ст.ст.367,384 КК України та ОСОБА_6 зач.2 ст.387 КК України не відноситься до компетенції слідчого судді на етапі розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

За результатами розслідування, слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_3 на думку слідчого судді 30.09.2015 року винесена обґрунтована та вмотивована постанова про закриття кримінального провадження №0000286 за відсутністю в діях працівників СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області та судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

На думку суду, під час проведення досудового розслідування слідчим виконані вказівки слідчих суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси,

викладені в ухвалах про скасування постанов про закриття кримінального

провадження виконані слідчим в повному обсязі, які направлені на встановлення об`єктивної істини по справі.

Таким чином, суд вважає, що постанова органу досудового розслідування від 30.09.2015року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою та слідчим вірно дана оцінка встановленим обставинам справи та прийнято відповідне рішення.

Про прийняте рішення належним чином було повідомлено скаржника ОСОБА_4 .

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про від 30 вересня 2015 року слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0000286 внесеного 19.12.2014 року до ЄРДР , а доводи скаржника викладені в скарзі не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 про скасування постанови від 30 вересня 2015 року слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури області юриста 1 класу ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за № 0000286 внесеного 19.12.2014 року до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень ,передбачених ч.1ст.365,ч.1ст.375 КК України, за фактами перевищення влади або службових повноважень працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області,допущених ,на думку ОСОБА_4 під час виконання ухвал Соснівського районного суду м. Черкаси про примусовий привід останнього та постановленням суддею вказаного суду завідомо неправосудних ухвал ,яка закрита у зв`язку з відсутністю в діях останніх складу кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст.365,375 КК України - відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1