Справа №: 272/1503/15-к
Провадження № 1-кп/272/113/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2015 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого -судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шебановка Должанського району Орловської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з освітою середньою, працюючої кухарем в Мостівській ЗОШ І-ІІ ст. с. Мостове Андрушівського району Житомирської області, вдови, на утримані має двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимої,
за ст.119 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня2015 року близько 16 години 00 хвилин в будинку домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин виникла словесна суперечка між ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_6 . В ході даної суперечки ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображав різними нецензурними словами ОСОБА_4 , вимагаючи у останньої спиртне. Під час вищевказаного конфлікту ОСОБА_4 двома руками прикладаючи зусилля відштовхнула від себе ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме руками у спину в напрямок дивана та не втримавшись на ногах ОСОБА_6 втратив рівновагу та ненароком впав грудною кліткою на дерев`яне бильце дивану, в результаті чого отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в переднє середостіння, стінку язика та переломів 3,4,6-го ребер зліва; переломи 2,3,4,5-го ребер справа з крововиливами в прилеглих до переломів м`яких тканин. Відповідно до висновку експерта № 178/6 від 18.11.2015 дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння гр. ОСОБА_6 з контактом передньої грудної стінки з твердим тупим предметом з обмеженою контактною поверхнею (дерев`яне бильце дивану, шириною 9 см., довжиною 56 см.). Вищевказані тілесні ушкодження утворились в короткий проміжок часу одне за одним, від контакту з твердим тупим предметом, незадовго до настання смерті (час обчислюється хвилинами), по критерію небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_6 настала від тупої поєднаної травми тіла у вигляді: переломів ребер з права та зліва з ушкодженням внутрішніх органів, синця та крововиливів шиї, синців обличчя, тулуба та кінцівок; що ускладнилась розвитком комбінованого шоку.
Дії ОСОБА_4 , які виразились у вбивстві, вчиненому через необережність ОСОБА_6 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України
29 грудня 2015 року між обвинуваченою та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачена по справі ОСОБА_4 повністю визнає свою вину. ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 119 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки із виконанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує укладену угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодна, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, 474 ч.5 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені судом.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, претензій до обвинуваченої не має.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 1 ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 119 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував затвердженню угоди про примирення, вивчивши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, злочин, що вчинила ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, покарання яке пропонується в угоді - є покаранням в межах санкції ст. 119 ч. 1 КК України. Тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій.
Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки , зобов`завши її повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1