Справа № 1 - 32/11
ВИРОК

Іменем України

19 січня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Рябих С.В.

підсудного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого в силу ст.89 КК України,

за ч. 2,3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Підсудний вчинив ряд умисних, в т.ч. тяжкий злочин проти власності за таких обставин:

26 травня 2009 року, опівночі, ОСОБА_1, з метою викрадення чужого майна прибув на територію гаражного товариства №1, розташованого за адресою: вул. Строни, 1 в м. Комсомольську, де шляхом підкопу грунту під воротами, проник до гаражу, звідки таємно, з корисливих спонукань викрав мопед марки «HONDA Live Dio», боргарку марки МАКІТА та перфоратор марки «EINHELL», внаслідок чого заподіяв власнику гаража ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 2 856 грн. 72 коп. З зазначеного гаражу підсудний викрав також належний на праві власності гр. ОСОБА_4 мопед марки «HONDA Tact», внаслідок чого заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 3 015 грн.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку червня 2009 року, в нічний час, ОСОБА_1, безцільно блукаючи по місту та випадково опинившись в дворі будинку № 17 по вул.. Гірників в м. Комсомольську, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замку на багажнику автомобіля НОМЕР_1, повторно викрав риболовне оснащення: два спінінги, рибацький ящик, фірмову рибацьку сумку та риболовні снасті, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 10 920 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14 червня 2009 року, близько 22-00 год., ОСОБА_1, знаходячись в дворі будинку № 65 по вул. Леніна в м. Комсомольську, з метою викрадення чужого майна, пошкодив замок на правих передніх дверцятах автомобіля НОМЕР_2, звідки таємно, повторно з корисливих спонукань викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі 1600 з сім-картою оператора «Life», мобільний телефон марки «Nokia» моделі 2680 з сім-картою оператора «Київстар», сумку, кишеньковий ліхтарик, розкладний перочиний ніж та звязку ключів, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1422 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10 вересня 2009 року, близько 20-00 год., ОСОБА_1, таємно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрав мопед марки «Honda» моделі «Dio», що належить потерпілому ОСОБА_7 і був залишений останнім біля першого підїзду буд.№ 79 по вул.. Леніна в м. Комсомольську. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 потерпілому було завдано матеріальної шкоди на суму 3487 грн.50 коп.

Свою вину в предявленому обвинуваченні підсудний визнав частково. Не заперечуючи по суті своєї причетності до вчинення крадіжок майна потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, не визнав обєм викраденого майна, а по епізоду викрадення майна потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечив власну причетність до інкримінованого злочину, пояснивши свої первинні показання на досудовому слідстві та явку з повинною тиском з боку працівників міліції.

Суд, дослідивши представлені по справі докази, вважає, що вина підсудного у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується такими доказами

По епізоду викрадення майна потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Сам підсудний суду показав, що обидва мопеди випадково виявив в одному із покинутих садових будинків, розташованому на території садового товариства біля ВАТ «ПГЗК». З двох мопедів склав один, перекрасив його і їздив на ньому до моменту затримання працівниками міліції. Подальша доля іншого мопеду йому невідома.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що зберігав власний мопед (належність транспортного засобу потерпілому підтверджена в матеріалах справи відповідним талоном (а.с. 30) в гаражі у ОСОБА_3, крадіжку з якого було вчинено в ніч на 27 травня 2009 року шляхом підкопу під воротами гаража, що підтверджено в матеріалах справи протоколом огляду місця події (а.с. 10-15).

Аналогічні пояснення з приводу часу вчиненої крадіжки та способу викрадення майна були надані також потерпілим ОСОБА_3 на досудовому слідстві, що вбачається із змісту оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ( а.с. 32).

Як вбачається із змісту явки з повинною (а.с. 22), наданою ОСОБА_8 на досудовому слідстві за згаданим злочинним епізодом, з двох викрадених з гаража ОСОБА_3 мопедів він зібрав один, певний час використовував його за призначенням, після чого транспортний засіб разом з талоном був вилучений працівниками міліції на стадії досудового слідства, що підтверджено в матеріалах справи відповідними протоколами огляду мопеду марки «HONDA Live Dio» та талону до нього (а.с. 24, 234, 235). Постановою слідчого від 23 вересня 2009 року вилучений мопед та талон до нього були приєднані до матеріалів справи в якості речового доказу (а.с. 54)

За висновком товарознавчої експертизи вартість мопеду марки «HONDA Live Dio» з врахуванням % зносу становить 2246 грн. 72 коп. (а.с. 52), постанова про приєднання в якості речового доказу (а.с. 54)

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_5

Як вбачається із змісту оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 221) крадіжку з багажнику його автомобіля було вчинено в нічний час шляхом пошкодження секрету замка багажника, що підтверджено в матеріалах справи протоколом огляду автомобіля (а.с. 203-206). Вартість викраденого майна оцінена потерпілим сумою 10920 грн.

Сам ОСОБА_1 не заперечуючи своєї причетності до вчинення інкримінованого злочину /частина викраденого майна була вилучена у ОСОБА_1 на стадії досудового слідства (а.с.208-212)/, заперечив обєм викраденого, а свої визнавальні показання на стадії досудового слідства, в т.ч. явку з повинною (а.с. 200) пояснив тиском з боку працівників міліції.

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_6

Як вбачається із змісту оголошених в судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 86) крадіжку майна з його автомобіля було вчинено в ніч на 15 червня 2009 року шляхом пошкодження передніх дверцят, що підтверджено в матеріалах справи протоколом огляду автомобіля (а.с.66-68). Вартість викраденого майна оцінена потерпілим сумою 1422 грн.

Частина викраденого майна - телефон марки «Nokia» моделі 2680 була вилучена органом досудового слідства у гр.. ОСОБА_9, (а.с. 79), який працює менеджером по продажу мобільних телефонів ПП «Костіков» і придбав згаданий телефон у гр.. ОСОБА_10 , що підтверджене в матеріалах справи бланком прийому згаданого телефону (а.с. 81). За поясненнями самого ОСОБА_10 згаданий телефон він придбав у ОСОБА_1 за 250 грн., що підтверджував сам ОСОБА_1 на стадії досудового слідства і в т.ч. під час надання явки з повинною (а.с. 77),

Згідно із висновком товарознавчої експертизи (а.с. 98) залишкова вартість телефону «Nokia» моделі 2680 становить 702 грн.

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_7

Сам підсудний вину визнав.

Потерпілий ОСОБА_7 суду підтвердив, що мопед був викрадений від підїзду будинку № 79 по вул.. Леніна в м. Комсомольську. На даний час мопед йому повернутий, претензій матеріального характеру до підсудного він не має.

Як встановлено судом, мопед марки «Honda» моделі «Dio» був вилучений працівниками міліції з подвіря будинку №2 по вул. Молодіжній в м. Комсомольську, після того, як був проданий ОСОБА_1 гр.. ОСОБА_11. (а.с. 180). Постановою слідчого мопед був приєднаний до справи в якості речового доказу (а.с. 180). Згідно із висновком товарознавчої експертизи (а.с. 177) залишкова вартість мопеду марки «Honda» моделі «Dio» становить 3465, 00 грн.

Отже, оцінивши всі зібрані по справі докази, вину підсудного в інкримінованих злочинах суд вважає доведеною повністю, а кваліфікацію його дій за ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України вірною, оскільки він повторно вчинив ряд крадіжок чужого майна., по епізоду викрадення майна потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 крадіжку, повязану з проникненням в приміщення.

Дійшовши висновку про винуватість підсудного у вчиненні інкримінованих злочинів, суд оцінює його показання в частині невизнання своєї вини, як такі, що мають на меті уникнення відповідальності.

Обравши способом захисту заперечення своєї причетності до вчинення інкримінованих злочинів, ОСОБА_1, усвідомлюючи характер доказів по справі, в т.ч. наявність вилучених речових доказів по кожному з предявлених епізодів, вдався до заперечення своїх первинних показань /в т.ч. явок з повинною та показань, наданих під час відтворення обставин та події злочину (а.с. 236-240), мотивуючи їх характер тиском з боку працівників міліції.

Разом з тим, посилаючись на тиск з боку працівників міліції, що мав місце під час досудового слідства, ОСОБА_1 зазначив суду, що із відповідними скаргами на їх дії не звертався, оскільки не вбачав і не вбачає на даний момент сенсу в своїх зверненнях, а надаючи визнавальні показання органу досудового слідства побоювався лише за власне здоровя.

Отже, відсутність відвертості підсудного перед судом, невизнання ним своєї вини по епізоду викрадення майна потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та чисельні спроби у будь-який спосіб піддати сумніву докази, що обєктивно підтверджують факти здійснених ним крадіжок майна, на думку суду є переконливим свідченням його бажання уникнути відповідальності за ряд умисних, вчинених проти власності злочинів.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що один із скоєних ОСОБА_1 злочинів е тяжким.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені. Стан алкогольного спяніння, визначений органом досудового слідства в якості обставини, що обтяжує покарання, виключений судом із предявленого обвинувачення, оскільки є медичним критерієм, і через відсутність в матеріалах справи відповідних документів на підтвердження алкогольного спяніння ОСОБА_1 під час вчинення інкримінованих злочинів не може визнаватись в якості обставини, що обтяжує покарання.

За висновком ЛКК ОСОБА_1 є практично здоровий, працездатний, потребує примусового лікування від наркоманії та перебуває на обліку в групі ризику з приводу вживання наркотичних засобів. За місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходять скарги. Проживає в родині з матірю, не працює, постійного джерела доходу не має.

Приймаючи до уваги дані про особу підсудного, який вчинив ряд умисних злочинів проти власності через три місяці після звільнення від покарання за попереднім вироком, що є свідченням його небажання стати на шлях виправлення, з врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що відбувати покарання ОСОБА_1 повинен лише в умовах ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання щодо заявленого потерпілим ОСОБА_4 позову, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Згідно з розясненнями, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна (далі Постанова) при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну фізичним та юридичним особам.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість втраченого майна по справі встановлена органами досудового слідства, і ніким з учасників процесу не оспорюється.

Покладаючи на підсудного обовязок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди, потерпілий зазначив, що через протиправність дій підсудного виникли психотравмтичні фактори, що спричинили негативні емоції та переживання, призвели до погіршення стану здоровя дружини та вплинули на реалізацію планів.

Душевні страждання відчуває до наступного часу. Моральну шкоду оцінює в розмірі 5 000 грн.

Висновок щодо протиправності діяння ОСОБА_1 та його вини у скоєному зроблений судом при наданні правової оцінки його діям.

Наявність моральної шкоди обґрунтована потерпілим обставинами, які він довів суду частково, тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги також реальну можливість відшкодування завданої моральної шкоди, позов в частині вимоги відшкодування завданої моральної шкоди суд вважає обґрунтованим частково, і розмір моральної шкоди, що має бути відшкодованим визначає в розмірі 1 000 грн.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Судові витрати, повязані з проведенням криміналістичної та товарознавчих експертиз по справі (а.с. 40,49, 95,175) підлягають стягненню з засудженого відповідно до положень ст.93 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначити ОСОБА_1 три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому залишити попередній тримання під вартою. Строк покарання відраховувати з 25 березня 2010 року.

На користь НДЕКЦ УМВС України в Полтавській області стягнути з засудженого судові витрати, повязані з проведенням криміналістичної та товарознавчих експертизи в сумі 672 грн.13 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з засудженого на його користь завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 3015 грн. та компенсацію моральних збитків 1 000 грн.

Речові докази по справі залишити потерпілим, як їм належні.

На вирок суду протягом 15 днів з часу його проголошення, засудженим в той строк з часу вручення копії вироку може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_12

З оригіналом вірно

Суддя Т.В. Окунь