Дата документу Справа № 336/1506/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/1506/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/1849/15 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 119 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційні скарги прокурора, потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України і йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Строк покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання 11 серпня 2015 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрано у вигляді особистого зобов`язання.

Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 16 844 грн.42 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позов залишено без задоволення.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

представник потерпілої-адвокат ОСОБА_9 .

Прокурор, потерпіла ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 звернулись з апеляційними скаргами, в яких:

- прокурор, не заперечуючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 вказує на незаконність вироку і необхідність його зміни у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд безпідставно не стягнув з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи. Просить вирок суду змінити, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 1 353 грн. 60 коп.;

- потерпіла ОСОБА_6 зазначає про невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані неправильно, просить вирок скасувати, кримінальне провадження направити прокурору Шевченківського району м. Запоріжжя для належної кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України;

- обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, вказує на суворість призначеного судом покарання, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, шляхом його пом`якшення, і врахувавши його щире розкаяння та активне сприяння в розкритті злочину, позитивну характеристику за місцем прожвання та роботи, відсутність судимостей, наявність хронічних захворювань та групи інвалідності, призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Згідно з вироком суду, 07 грудня 2014 року приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля магазину «Сім`я», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Вітчизняний, 15а, в ході раптово виниклого конфлікту з раніше не знайомим ОСОБА_10 , діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс ОСОБА_10 декілька ударів ножем в область лівого стегна, чим спричинив останньому згідно висновку експерта №4621 від 29 грудня 2014 року:

- одиночне колото-різане наскрізне поранення лівого стегна з пошкодженням лівої стегнової артерії, з локалізацією коженої рани на задній поверхні лівого стегна, яке має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю;

- три колото-різані поранення лівої сідничної області та лівого стегна, різане поранення грудної клітини.

Зазначені колото-різані поранення у ОСОБА_10 небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку із смертю, ведуче значення в розвитку крововтрати мають рани, внаслідок яких пошкоджена ліва стегнова артерія.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 є колото-різане наскрізне поранення лівого стегна з пошкодженням лівої стегнової артерії, яке ускладнилось розвитком масивної крововтрати.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого і потерпілої, обвинуваченого, який просив вирок в частині призначеного покарання змінити, не заперечував проти апеляційної скарги потерпілої в частині скасування вироку через невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, вважаючи, що діяв в межах необхідної оборони, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора і потерпілої підлягають частковому задоволенню, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом двадцятим частини першої статті 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться положення ст. 2 КПК України, згідно з якою завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом першої інстанції вищевказані вимог кримінального процесуального закону не виконано, що призвело до порушення вимог ч.1 ст. 412 КПК України, які перешкоджали повно та об`єктивно розглянути справу, встановити істину у справі, забезпечити законні права та інтереси учасників кримінального провадження, в тому числі потерпілої та цивільного позивача, що вплинуло на винесення законного, обґрунтованого вироку.

Формулюючи обвинувачення, орган досудового розслідування вказав, що ОСОБА_7 наніс декілька ударів ножем потерпілому ОСОБА_10 в область лівого стегна у відповідь на намагання потерпілого нанести йому удари, реалізуючи умисел, направлений на заподіяння фізичного болю потерпілому.

Формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним, у вироку суд зазначив, що ОСОБА_7 наніс декілька ударів ножем потерпілому ОСОБА_10 в область лівого стегна, та, крім поранень лівого стегна і лівої сідничної області, спричинив потерпілому і різане поранення грудної клітини.

При цьому суд не встановив мотиву і цілі нанесення ударів ножем потерпілому, не відобразив у вироку, з якою метою ОСОБА_7 наносив удари потерпілому ножем з боку спини.

Погоджуючись з доводами ОСОБА_7 про те, що він захищався від потерпілого і його товаришів, посилаючись на фізичну та чисельну їх перевагу, суд не взяв до уваги, що вже на початку конфлікту ОСОБА_7 пішов до свого автомобіля і приніс два ножі, один із яких передав своєму товаришу ОСОБА_11 ..

Із показань свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , на які послався суд у вироку, вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 бився з ОСОБА_12 , а не з ОСОБА_7 ..

Даних, які б з вірогідністю підтвердили показання обвинуваченого про те, що він наніс удари потерпілому з метою припинити напад останнього на нього, у вироку не наведено.

Ні орган досудового розслідування, ні суд не вжили заходів щодо з`ясування питання про можливість спричинення потерпілому ушкоджень через необережність з урахуванням кількості та характеру спричинених потерпілому тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а відповідно до ст. 411 КПК України судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні допущена неповнота судового розгляду, яка позбавила суд прийняти законне і обґрунтоване рішення, не встановлено мотив злочину, залишились не перевіреними всі доводи потерпілої, не перевірені показання обвинуваченого, не усунуто суперечності в показаннях ОСОБА_7 та свідків.

Кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають викладенню прокурором в обвинувальному акті, в силу вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України повинні відповідати обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначеним у ст.91 КПК України.

На думку колегії суддів, під час підготовчого судового засідання, призначаючи судовий розгляд кримінального провадження, суд першої інстанції належним чином не перевірив, чи відповідають обставини, викладені в обвинувальному акті, обставинам, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, зокрема, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 91 КПК України.

Виходячи із передбачених ч.6 ст.9, п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, згідно з п.п. 2,3 ч.1 ст. 409, п.4 ч.1ст. 411, ч.1 ст. 412, ст. 415 КПК України ухвалений стосовно ОСОБА_7 вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

У відповідності до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вирішує питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Скасовуючи вирок, суд не вирішує апеляційну скаргу прокурора про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи, разом з тим, вважає, що її доводи не суперечать вимогам ч.3 ст. 118, ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення;

Апеляційні скарги прокурора і потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4