Славутицький міський суд Київської області
В И Р О К

І м е н е м У К Р А Ї Н И

Справа номер 1-25/2010р.

09 квітня 2010 року Славутицький міський суд, Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О. при секретарі Брагіда А.А., за участі прокурора Косенко О.В. підсудного ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по звинуваченню: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

СИБІРКО Д.К., вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

Злочин скоєно при таких обставинах: 30.11.2009 року, близько 21 години ЗО хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходився біля арки будинку № 4 Єреванського кварталу м. Славутича Київської області, де побачив незнайому йому ОСОБА_2, і у нього виник умисел на відкрите викрадення її майна. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_1, підійшов до ОСОБА_2, та з-за спини схопив ручку жіночої сумочки останньої яка висіла у неї на плечі, і застосовуючи фізичну силу почав її тягнути в свій бік з метою заволодіння нею. Усвідомивши намір ОСОБА_1, ОСОБА_2, почала кликати на допомогу сторонніх осіб та не давала вирвати сумку з своїх рук. Незважаючи уваги на крики потерпілої, ОСОБА_1, продовжував виривати у неї з рук сумку від чого перша впала на асфальт, отримала забиття коліна, діями підсудного було спричинено потерпілій тілесне ушкодження у вигляді саднини на правому колінному суглобі, яке відповідно висновку судово-медичної експертизи № 8 від 37.01.2010 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Щоб припинити дії ОСОБА_2, ОСОБА_1, наступив погою на живіт від чого остання відчула фізичний біль та використовуючи фізичну силу для подолання опору продовжував виривати сумочку. Через такі дії ОСОБА_1, ручки сумки обірвалися і він заволодів жіночою сумочкою вартістю 106 гривень 80 копійок в якій знаходились туалетна вода «FABERLIK» вартістю 78 гривень, зарядним пристроєм для мобільного телефону «NOKIA» вартістю 24 гривні 70 копійок, тканинним гаманцем вартістю 4 гривні 55 копійок, шкіряний гаманець вартістю 119 гривень 60 копійок та гроші в сумі 670 гривень, загальною вартістю 1003 гривень 65 копійок, тобто відкрито заволодів чужим майном із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого. В результаті дій ОСОБА_1, ОСОБА_2, крім матеріальної шкоди було спричинено тілесне ушкодження у вигляді саднини на правому колінному суглобі, яке відповідно висновку судово-медичної експертизи № 8 від 37.01.2010 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості підсудного СИБІРКО Д.К., свою провину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю. Заявлений цивільний позов визнав повністю. Суду пояснив, що 30.11.2009 року, близько 21 години 40 хвилин він повертався до себе до дому, будинку до № 19 Чернігівського кварталу м. Славутич Київської області. Проходячи під аркою будинку № 4 Єреванського кварталу м. Славутич, побачив раніше не знайому йому жінку, на плечі у якої була сумка. Місце де він проходив було погано освітлене, жінка була сама, і в нього виник намір на заволодіння її сумочкою. Оглянувшись навколо і переконавшись, що поряд нікого не було, він підійшов до жінки з заду та схопив за ручку сумки намагаючись зірвати її з плеча. Жінка розвернулась до нього обличчям почала стримувати свою сумочку, упиратись та кликати на допомогу. Він почав сильніше тягти сумочку в свій бік, в результаті чого жінка впала на асфальт стримуючи сумочку, щоб вирвати сумку із;рук потерпілої він обіперся ногою у її живіт щоб вирвати у неї з рук сумочку. Коли він сильніше смикнув за ручки сумочки вони відірвались, що дало змогу заволодіти сумочкою, та почав тікати в бік лісосмуги за залізничну колію, що проходить біля ринку в м. Славутичі. Коли він тікав з сумочкою в руках він почув, що його хтось переслідує, та кричить, щоб він зупинився. Незважаючи на це він пробіг через палатку яка знаходиться на ринку біля залізничного вокзалу, побачив отвір в металевій сітці, якою огороджений ринок, проліз крізь нього та побіг через залізничну колію. Побачивши, що двоє чоловіків які його переслідували майже наздогнали, він вирішив впасти на землю і далі не бігти. Чоловіки, наздогнали та затримали його біля лісосмуги. Викрадаючи сумочку він вважав, що там знаходяться гроші або цінні речі які він хотів витратити на власні потреби. На даний час у скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Підсудним було заявлено клопотання, оскільки він провину визнав повністю, то обмежитись дослідженням фактичних обставин справи, інші учасники судового засідання не заперечували проти даного клопотання, то суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись дослідженням фактичних обставин справи. При цьому суд з'ясував, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені по справі докази, суд вважає, що провина підсудного в інкримінованому діянні підтверджується наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснила що 30.11.2009 року о 21 годині 25 хвилин, електропотягом приїхала на залізничну станцію м. Славутич, коли вона проходила під аркою будинку №4 Єреванського кварталу м. Славутич, то відчула, що хтось позаду схопив її сумочку, оглянувшись побачила не знайомого молодого чоловіка, який схопив за ручки сумочки та тягнув її у свій бік. Вона розвернулась до нього обличчям почала стримувати свою сумочку, упиратись та кликати на допомогу. Він почав сильніше тягти сумочку в свій бік, в результаті чого вона впала на асфальт стримуючи сумочку, забила коліно. В цей час хлопець уперся ногою їй в живіт та тримав її, і виривав сумочку з рук. Коли він сильніше смикнув за ручки сумочки вони відірвались, що дало змогу заволодіти сумочкою. Після цього хлопець почив тікати в бік лісосмуги за залізничну колію. На даний час сумочку з викраденими речами їй повернули, але вона заявила цивільний позов, просила стягнути 106 гривень 80 копійок вартість пошкодженої жіночої сумки, 450 гривень витрати за проведення товарознавчого дослідження, а також вважає що діями підсудного їй спричинено моральну шкоду яка виразилася у грошовому еквіваленті у сумі 2000 гривень. Крім цього враховуючи молодий вік підсудного не застосовувати до нього реальну міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Рапортом оперативного чергового ОСОБА_3, від 30.11.2009 року про те, що 30.11.2009 року о 21 годині 45 хвилин до чергової частини Славутицького МВ від ОСОБА_4, надійшло повідомлення про те, що невідомий громадянин під аркою будинку № 4 Єреванського кварталу м. Славутич, відкрито заволодів (вирвав з рук) сумку у невідомої громадянки /а.с.4 /.

Заявою ОСОБА_2, від 30.11.2009 року про те, що 30.11.2009 року, близько 21 години З0 хвилин, поблизу будинку №4 Єреванського кварталу невідомий чоловік відкрито заволодів сумочкою з її особистими речами /а.с.11 /.

Протоколом огляду місця події від 30.11.2009 року /а.с.5-10/.

Висновком судово-товарознавчої експертизи № И-1036 від 26.01.2010 року, загальна ринкова вартість викраденого майна становить 333 гривні 65 копійок/а.с.69-73/.

Протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп'яніння № 585 від 30.11.2009 року/а.с.16/.

Протоколом огляду речових доказів від 26.01.2010 року, яким оглянуто жіночу сумочку, шкіряний гаманець, гаманець з тканини, туалетну воду "FABERLIK", зарядний пристрій для мобільного телефону "NOKIA", пропуск ДСП "ЧАЕС" на ім'я ОСОБА_2, гроші в сумі 670 гривень /а.с.80/.

Органи досудового слідства дії СИБІРКО Д.К., кваліфікували за ст.186 ч.2 КК України, як те, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що дії підсудного, органи досудового слідства кваліфікували правильно, оскільки в судовому засіданні знайшла підтвердження кваліфікація його дій за ст.186 ч.2 КК України. Як було з'ясовано у суді, дії підсудного були спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, які були поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

Обставиною, яка обтяжує відповідальність підсудного, суд вважає, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, які пом'якшують відповідальність підсудного, суд вважає його щире каяття, те що він своїми поясненнями сприяв розкриттю злочину, чистосердечно розкаявся у скоєному. Потерпіла просила суворо підсудного не карати.

За місцем проживання СИБІРКО Д.К., характеризується посередньо. На час розгляду справи у суді, підсудний ніде не працює.

Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає кримінальну відповідальність у вигляд позбавлення волі від 4 до 6 років. Суд з урахуванням скоєного підсудним, характеристик його особи, молодого віку, приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, до нього можливо застосувати покарання з застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнити його від призначеного покарання з іспитовим строком.

Заявлений цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

п р и с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.186 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом випробувального строку - трьох років, не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; буде повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну проживання, роботи; буде з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до СИБІРКО Д.К., до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: жіноча сумочка, шкіряний гаманець, гаманець з тканини, туалетна вода "FABERLIK", зарядний пристрій для мобільного телефону «NOKIA», пропуск ДСП "ЧАЕС" на ім'я ОСОБА_2, гроші в сумі 670 гривень передані на зберігання потерпілій ОСОБА_2, залишити у неї.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заявлений цивільний позов на загальну суму 2556 гривень 80 копійок.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 діб.

Суддя Т.О.МАЛИШЕНКО