Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

2 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000403 щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

згідно з ст.89 КК України не судимого,

за заявою заступника прокурора Дніпровського району м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, і йому призначено узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

На підставі ч.2 ст.86 КК України, ч.2 ст.3 Закону України Про застосування амністії в Україні, п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання.

____________________________________

Справа № 11-о/796/63/2015
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_12
Головуючий в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_13
Доповідач: ОСОБА_1 .
Як зазначено у вироку, сторони угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, визнаючи доведеним, що ОСОБА_10 16 лютого 2013 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у приміщенні ТОВ Андреас Неоклеус енд Ко в м. Києві, що в пров. Рильському, 6, під час зустрічі з представником Компанії Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед ОСОБА_14 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, з метою підробки офіційного документа договору поруки, який слугував підставою для звернення до суду загальної юрисдикції із заявою про стягнення заборгованості за договором позики та накладення арешту на нерухоме майно, надав ОСОБА_14 свої паспортні дані, необхідні для підробки вказаного документу, тобто наданням засобів як співучасник злочину пособник, сприяв вчиненню злочину.

Того ж дня ОСОБА_14 , діючи як представник Компанії Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед, у невстановлений досудовим розслідуванням час підготував договір поруки, сторонами якого виступили Компанія Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед в особі ОСОБА_14 і ОСОБА_10 , в який вніс паспортні дані останнього, а також завідомо неправдиві відомості стосовно того, що ОСОБА_10 поручився сумою у розмірі 2 000 доларів США перед кредитором за виконання ТОВ Призма Бета зобов`язань за договором позики від 03.09.2007 року.

У подальшому того ж дня ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні ТОВ Андреас Неоклеус енд Ко, отримав від ОСОБА_14 вказаний договір поруки та, достеменно розуміючи зміст договору щодо поручительства ним сумою 2 000 доларів США за виконання зобов`язань з боку ТОВ Призма Бета за договором позики від 03.09.2007 року, усвідомлюючи мету договору й те, що його зміст не відповідає дійсності, підписав його в графі Поручитель.

Того ж дня у невстановлений час, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Бойченка, 4, за виконання зазначених незаконних дій ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_14 грошову винагороду в сумі 200 доларів США.

10.11.2014 року ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду першої інстанції скасувати і направити кримінальне провадження органу досудового розслідування для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_14 повернуто з тих підстав, що він не є стороною кримінального провадження № 0000403, отже, особою, яка має право подавати апеляційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.04.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_14 задоволено частково, зазначену раніше ухвалу скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Як зазначив суд касаційної інстанції, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року щодо ОСОБА_10 стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_14 , якому згідно з ч.2 ст.24 КПК України гарантоване право на перегляд вироку незалежно від того, чи брав він участь у судовому розгляді.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.09.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_14 задоволено, вирок суду першої інстанції скасовано, а кримінальне провадження № 0000403 щодо ОСОБА_10 направлено прокурору Дніпровського району м. Києва для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Підставами для прийняття такого рішення судом апеляційної інстанції слугували істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилися у повторному зверненні до суду з угодою всупереч положенням ч.8 ст.474 КПК України, порушенні правил територіальної підсудності, яка ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.07.2014 року визначена Шевченківському районному суду м. Києва, і який ухвалою від 18.08.2014 року відмовив у затвердженні аналогічної угоди.

У заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення та доповненнях заступники прокурора Дніпровського району м. Києва просять ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02.09.2015 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні апеляційної скарги, поданої від імені ОСОБА_14 .

Обставиною, що могла вплинути на судове рішення, але не була відома та не могла бути відома суду і прокурору під час апеляційного розгляду, за твердженням прокурорів, є те, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_14 , подана 10.11.2014 року, не могла бути підписана та не підписувалася ним. Отже, апеляційна скарга була підписана та подана невстановленою особою, яка не мала права її подавати, що виключало можливість здійснення апеляційного провадження та скасування вироку щодо ОСОБА_10 .

На підтвердження наявності нововиявлених обставин прокурор долучив висновок експертного дослідження за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 16203/16204/15-32 від 16.09.2015 року, згідно з яким підпис від імені ОСОБА_14 у графі Представник позивача у заяві про забезпечення позову від 07.09.2012 року виконано не тією особою, яка виконала підпис в апеляційній скарзі на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року щодо ОСОБА_10 .

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав заяву та просив її задовольнити; доводи захисників ОСОБА_14 адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які заперечували, стверджуючи про штучне створення доказів наявності нововиявлених обставин; дослідивши докази, долучені до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000403, провадження за заявою та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

З огляду на положення ч.4 ст.532 КПК України ухвала Апеляційного суду м. Києва від 02.09.2015 року набрала законної сили з моменту її проголошення.

Згідно з ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами сторона обвинувачення посилається на те, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_14 не могла бути ним підписана і не підписувалася, що виключало здійснення апеляційного провадження, і вказана обставина в розумінні п.5 ч.2 ст.459 КПК України є нововиявленою.

Відповідно до даних, які містяться у копії висновку експертного дослідження за результатами проведення почеркознавчого дослідження № 16203/16204/15-32 від 16.09.2015 року, якими прокурор обґрунтовує обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, підпис від імені ОСОБА_14 у графі Представник позивача ОСОБА_14 у заяві про забезпечення позову від 07.09.2012 року виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів.

Підпис від імені ОСОБА_14 у графі Представник позивача ОСОБА_14 у заяві про забезпечення позову від 07.09.2012 року виконано тією особою, яка виконала підписи у наступних документах: запереченнях на клопотання про залучення компанії Ассофіт Холдінгс Лімітед до участі у справі як третьої особи від 21.11.2012 до Господарського суду м. Києва; клопотанні про зупинення провадження в справі № 5011-61/11570-2012 від 28.11.2012 до Господарського суду м. Києва; заяві про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, від 26.11.2012 до Господарського суду м. Києва; клопотанні про здійснення фіксації судового процесу від 26.11.2012 до Господарського суду м. Києва; позовній заяві про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та стягнення збитків від 07.09.2012 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області; апеляційній скарзі на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2013 в справі № 755/3605/13-ц; договорі поруки від 16.02.2013, підписаного ОСОБА_14 і ОСОБА_10 ; апеляційній скарзі на рішення Господарського суду м. Києва від 21.03.2013 у справі № 5011-66/13160-2012 до Київського апеляційного господарського суду.

Підпис від імені ОСОБА_14 у графі Представник позивача ОСОБА_14 у заяві про забезпечення позову від 07.09.2012 року виконано не тією особою, яка виконала підпис в апеляційній скарзі на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року у кримінальному провадженні № 0000403 щодо ОСОБА_15 (а.с.8-19).

Зазначена заява прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до вимог ч.1 ст.405, ч.2 ст.466 КПК України повинна розглядатися згідно з правилами для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд, тобто за правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою, що регламентує провадження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

При цьому відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Підставою для проведення експертного дослідження стала письмова заява ОСОБА_16 , який на підставі довіреності представляє інтереси ОСОБА_10 , з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Так, перед експертом було поставлено питання: Ким, ОСОБА_14 чи іншою особою виконано підпис на другій сторінці заяви про забезпечення позову від 07.09.2012 року, поданої до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, біля тексту Представник позивача ОСОБА_14 ? Об`єктами, наданими на дослідження, слугували документи, зазначені у заключній частині висновку.

Висновок експертного дослідження, яким прокурор обґрунтовує обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, не є процесуальним джерелом доказів у розумінні кримінального процесуального закону, а тому відповідно до вимог ст.86 КПК України не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень і на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Крім того, згідно з п.1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Згідно з п.1.1 Розділу І Криміналістичні експертизи Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Згідно з п.п.1.3, 1.4 вказаних Рекомендацій для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв`язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням даної експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім`я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, відїзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Як зазначено у вступній частині висновку, для порівняльного дослідження надано зразки підпису ОСОБА_14 без уточнення, є вони вільними чи умовно-вільними, і експерт виходив з того, що підписи достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису.

Джерело походження вказаних документів невідоме і можливості пред`явити зразки підпису ОСОБА_14 , а так само відібрати експериментальні зразки немає, оскільки останній перебуває у розшуку.

До того ж, як випливає з висновку, у розпорядженні експерта знаходилися оригінали документів, у тому числі апеляційна скарга на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року.

З огляду на те, що достовірна належність підписів ОСОБА_14 на документах, які надавалися для проведення дослідження, викликає обґрунтовані сумніви, суд апеляційної інстанції не може визнати вказаний висновок і достовірним.

Отже, прокурором на надано доказів на підтвердження того, що апеляційну скаргу від імені ОСОБА_14 подала і підписала невстановлена особа, а тому підстав для задоволення його заяви і скасування ухвали суду апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 466 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Заяву заступника прокурора Дніпровського району м. Києва про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду м. Києва від 2 вересня 2015 року залишити без задоволення, а вказане судове рішення без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3