АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/978/15 Справа № 199/11/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0002580, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26 листопада 2014 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора прокуратури Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_7 на вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Хинельське лісничество, Севського району, Брянської області, Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в останнє
- 27.02.2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнився 14.03.2014 року умовно-достроково на 1 місяць та 21 день,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 186 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_9 .

В апеляції:

- обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок Амур Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року, та направити справу на новий судовий розгляд. Також просить перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України.

Свої апеляційні вимоги обвинувачений обґрунтовує істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого. Вказує, що суд допустив неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у кримінальному провадженні. Зазначає, що суд не дослідив матеріали кримінального провадження і не надав оцінки протиріччям в показах потерпілої ОСОБА_9 . В скарзі ОСОБА_6 стверджує про те, що потерпіла його обмовила, а він скоїв крадіжку, а не грабіж.
-прокурор в апеляції просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та постановити новий вирок відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання, тяжкості злочину та особи засудженого, визначивши йому міру покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, яке за своїм видом є явно несправедливим через м`якість.

28.04.2015 року на адресу апеляційного суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора від обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

За вироком Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року, ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 393,12 гривень та 196,80 гривень.
Вирішено питання про долю речових доказів у справі.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , 26.11.2014 року близько 01-00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виконуючи свій злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна, тобто таємне викрадення чужого майна, здогадувався, що у квартирі хтось є, протиправно проник у житло квартиру АДРЕСА_2 , де на той час відпочивала сім`я ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Знаходячись у квартирі, ОСОБА_6 біля вхідних дверей побачив та таємно викрав мобільний телефон «Prestigio Multiphone 31», вартістю 959,5 гривень після чого направився у спальню, де на столі побачив та таємно викрав ноутбук марки «Acer» 5920 G, вартістю 5950 гривень, а всього на загальну суму 6909,5 гривень, які належать ОСОБА_9 , після чого з викраденим вирішив піти з квартири. В цей час від шурхоту прокинулись господарі квартири - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які намагались затримати злочинця та присікти злочин. Однак, ОСОБА_6 , розуміючи, що його дії стали явними для господарів квартири, а він, як винна особа, усвідомивши, що викрите, маючи злочинний намір, спрямований на відрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, з метою заволодіння вищевказаним майном ОСОБА_9 та його утримання з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив останній майновий збиток на загальну суму 6909,5 гривень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , який доводи та вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, просив вирок суду скасувати а справу направити на новий судовий розгляд та перекваліфікувати його дії на ч. 3 ст. 185 КК України, а апеляційну скаргу прокурора просив залишити без задоволення. Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційну скаргу прокурора просив задовольнити та просив призначити обвинуваченому більш суворе покарання, думку потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, і заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Доводи в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_6 на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону і неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченогоє необґрунтованими та безпідставними.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у провадженні не допущено.
Висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким суд надав належну оцінку. Такі висновки суду колегія, вважає правильними.
Так, вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: -протоколом огляду від 26.11.2014 року квартири АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та, де виявлені і вилучені речі, які належать ОСОБА_6 : 5 ключів від замків; 3 електро-магнітних ключа; куртка; чоловічі рукавиці; банківська картка «Приватбанк»; паспорт ОСОБА_6 , визнані речовими доказами;
Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання від 27.11.2014 року, потерпіла ОСОБА_9 і свідок ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_6 , як особу, яка 26.11.2014 року приблизно о 01-00 годині, у квартирі АДРЕСА_2 , заволоділа майном ОСОБА_9 .
Мобільний телефон «Prestigio Multiphone 31» та ноутбуку марки «Acer» 5920 G, які належать потерпілій ОСОБА_9 добровільно повернуті ОСОБА_6 , що підтверджується протоколами огляду від 27.11.2014 року та 02.12.2014 року, фототаблицями до протоколів.
При проведені слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , останній вказав місце скоєння ним злочину - квартиру АДРЕСА_2 , та місце в під`їзді цього будинку, де він залишив свої куртку з речами і паспортом.
Висновком судової дактилоскопічної експертизи №61/01-357 від 05.12.2014 року, підтверджено, що п`ять слідів пальців рук, один слід долоні руки, вилучених 27.11.2014 року під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_3 , залишені відповідно мізинцем, безіменним, середнім, вказівним пальцями та долонею лівої руки ОСОБА_6 .
За висновком судово-товарознавчої експертизи №4286-14 від 10.12.2014 року, станом на момент скоєння кримінального правопорушення майновий збиток по середньо ринковій вартості на території України спричинено потерпілій за ноутбук марки «Acer», мобільний телефон «Prestigio Multiphone 31» складає 6909,5 гривень.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з посиланням на суперечливість показань потерпілої ОСОБА_9 , колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони є необґрунтованим та голослівними, зводяться фактично до переоцінки доказів.

ОСОБА_6 в судовому засіданні не визнавав що він скоїв грабіж, а посилався на те, що це було таємне викрадення чужого майна, оскільки він не бачив ні потерпілу ні її чоловіка та не намагалися його зупинити або затримати.

Проте, як убачається з показань потерпілої ОСОБА_9 , що в ніч з 25 по 26 листопада 2014 року, вона прокинулась від плачу своєї дитини, і побачила, що по квартирі ходить невідома людина, яку вона добре роздивилась. Після чого, вона сіла на ліжко, її побачив обвинувачений і зупинився, дочекавшись коли потерпіла підійшла до дверей, останній почав поступово відходити назад. Потім обвинувачений почав вибігати з квартири.

Отже, з показань потерпілого та свідків слідує, що мало місце відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, оскільки потерпіла бачила обвинуваченого ОСОБА_6 , та навіть намагалася його зупинити.

Ці показання потерпілої узгоджуються з іншими, наявними у матеріалах справи доказами які суд поклав в основу обвинувального вироку, свідка ОСОБА_11 , яка чула крики сусідів та грюкіт вхідних дверей під`їзду, а також показами свідка ОСОБА_10 який прокинувся від крику його дружини, та відразу побіг за людиною, яку побачив біля вхідної двері у під`їзді будинку, але наздогнати його не зміг.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги обвинуваченого стосовно того, що потерпіла оговорює ОСОБА_6 не знайшли об`єктивного підтвердження. Правдивість показів потерпілої стосовно обставин скоєння обвинуваченим злочину, у колегії суддів не викликають сумніву.

Надаючи оцінку усім зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам справи та є обґрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким у вироку суд надав належну оцінку. Такі висновки суду, колегія вважає правильними.

У вироку судом першої інстанції надана оцінка показам обвинуваченого з обставин скоєння ним злочину відносно неправильної кваліфікації його дій за ч.3 ст. 186 КК України, які розцінені як обрання обвинуваченим лінії захисту і бажанням уникнути відповідальності за вчинений ним корисливий умисний тяжкий злочин, що є об`єктивним відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи прокурора стосовно того, що ОСОБА_6 призначене покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, тяжкості злочину і особи засудженого є явно несправедливим через м`якість, колегія суддів вважає їх безпідставними.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Апеляційним переглядом встановлено, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги вказаних норм кримінально закону.

Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який ні де не працюючий, раніше судимий, маючий не зняту та непогашену судимість,. До обставин, що пом`якшують покарання суд відніс повернення обвинуваченим викраденого майна потерпілій та наявність у ОСОБА_6 неповнолітньої дочки.. До обтяжуючих обставин, судом першої інстанції визнано повторність вчинення тяжкого корисливого кримінального правопорушення проти власності, з чим погоджується колегія суддів, оскільки це відповідає фактичним обставинам справи і особі обвинуваченої.

Таким чином, з врахуванням наведеного і вимог кримінального закону, суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини справи, що передбачені законом для призначення покарання і призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, належним чином обґрунтувавши свої висновки, з якими колегія суддів погоджується.

Суттєвих порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах справи не встановлено.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та прокурора, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та апеляційну скаргу прокурора прокуратури Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4