Справа № 489/3771/15-к
кримінальне провадження
№1-кп/489/401/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого: ОСОБА_5 ;

потерпілої: ОСОБА_6 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працює, не одружений, раніше судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.03.2015 р. близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні автошколи, яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Ізмалкова, 3, в результаті раптово виниклої сварки між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_6 , схопив останню за волосся руками та почав бити її головою об меблі, чим спричинив потерпілій побої, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.
З урахуванням вищевикладеного, суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме у умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину не визнав, показав, що 18.03.2015 р. повинен був забирати дитину з дитячого садку за усною домовленістю із потерпілою. Оскільки в той день був дощ, він найняв таксі та поїхав до дитячого садка, але дитини там не було, а вихователька пояснила що дитину в садок в той день не приводили. Він вийшов з дитячого садка та подзвонив потерпілій, для того щоб спитати де знаходиться дитина та чому її не було у дитячому садку. По телефону потерпіла почала пояснювати, що вона не відвела дитину до садку внаслідок того що на вулиці був дощ, після чого поклала слухавку. Він подзвонив ще раз, але потерпіла бізвала його нецензурною лайкою та поклала слухавку. Він вирішив поїхати до потерпілої на роботу. Приїхавши до потерпілої на роботу близько 16 год. 00 хв., зайшов до неї в кабінет та почав питати про дитину, але потерпіла почала його виганяти з кабінету. Він вийшов почекати її на вулицю, але не дочекавшись зайшов назад до кабінету, де взяв мобільний телефон потерпілої та вийшов, сказавши що віддасть його, коли вона пояснить чому дитина не була в дитячому садку. Через деякий час потерпіла вийшла на вулицю, знову нагрубила йому та зайшла всередину. Він зайшов за нею, віддав телефон та розвертався вже вийти з кабінету, коли вона його обізвала нецензурною лайкою, внаслідок чого розлютила його. Він повернувся до неї, підійшов, вона встала з крісла, він схопив її за плече для того щоб посадити назад до крісла. Вона хотіла вдарити його, але він зупинив її руку, після чого до кабінету зайшли її співробітники, а він пішов. В ході сварки він потерпілу не бив та прямо не погрожував.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_5 у вчиненому злочині, підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що 18.03.2015 р. близько 16 год. 30 хв. обвинувачений приїхав до неї на роботу та вчинив скандал на підставі того, що вона вирішила в той день не відводити дитину в дитячий садок. Вона попросила вийти його з кабінету та домовилась про те, що через п`ять хвилин вона вийде на вулицю з ним розмовляти. Не дочекавшись обумовленого часу, він повернувся до кабінету, схопив її телефон та в грубій формі сказав вийти на вулицю. Вона вийшла, попросила повернути телефон але він продовжив конфлікт, після чого вона вирішила повернутись до кабінету без телефону. Він зайшов до кабінету за нею та кинув на стіл телефон та почав виражатись нецензурною лайкою та погрожувати вдарити, якщо дитини не буде в дитячому садку. Після того, вона його обізвала нецензурною лайкою, а він кинувся на неї, вдавив в стіл та схопив за руки та волосся. Вона почала відпиратися, а він вдарив її головою об шафу, яка стояла позаду неї. Після чого до кабінету зайшли її колеги та відтягнули його він неї. Після конфлікту в неї на руках були синці, але вони швидко зійшли.

Показами свідка ОСОБА_8 , яка показала, що 18.03.2015 р. в проміжок часу між 16 год. 00 хв. та 16 год. 30 хв. між обвинуваченим та потерпілою виник конфлікт. Під час конфлікту вона почула звуки ударів об шафу, імовірно головою, після чого вона зайшла до кабінету де відбувалась сварка та побачила як обвинувачений тримав потерпілу за волосся та руку. В ході конфлікту він їй погрожував. Окрім того бачила як обвинувачений забирав у потерпілої телефон, який потім кинув їй на стіл.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка показала, що 18.03.2015 р. в кінці робочого дня, до них на роботу прийшов обвинувачений та влаштував сварку з потерпілою. Вона чула як він забирав у неї телефон, вимагаючи вийти на вулицю. Також почула звук удару стільця об шафу, вийшла зі свого кабінету та побачила як обвинувачений тримав потерпілу через стіл. Вона попросила його припинити свої дій, після чого він відпустив її. Сварка тривала близько тридцяти хвилин. Після сварки у потерпілої була почервоніла рука та вона була налякана.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.03.2015 р., відповідно до якого, ОСОБА_6 просила прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 18.03.2015 р. близько 16 год. 30 хв. знаходячись за адресою: вул. Ізмалкова, 3, погрожував її вбити та задавити. Окрім того хапав її за руки та волосся.

Аналізуючи досліджені докази суд вважає, що вина обвинуваченого за вказаним обвинуваченням, доведена сукупністю досліджених судом доказів, а саме: показами потерпілої, показами свідків, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Сукупність цих доказів, суд вважає такою, що поза розумним сумнівом доводить вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) в обсязі встановленому судом.

До показів обвинуваченого про непричетність до вчиненого злочину суд ставиться критично та розцінює як намагання останнього уникнути кримінальної відповідальності, оскільки покази обвинуваченого спростовуються показами потерпілої (які надавались суду під присягою та потерпіла була повідомлена про відповідальність за надання завідомо неправдивих показів) та показами свідків, які чули удари об шафу та бачили загальний стан потерпілої після сварки, змістом протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, який було складено через малий проміжок часу після події.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що вініз середньою-спеціальною освітою, не працює, не одружений, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується посередньо.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину та сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин (злочин вчинено чоловіком проти жінки, яка є слабшою за нього, в приміщенні автошколи і в присутності інших осіб), особистість обвинуваченого.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи вищезазначене та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді громадських робіт.
Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя