йСправа № 529/740/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липянка Карлівського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, відносно якого обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у 2012 році зареєструвався в соціальній мережі "Вконтакте" і був ознайомлений з Правилами користування цим сайтом, в тому числі і з п. 6.1 та п. 6.3.4 цих Правил щодо заборони розміщення на власній сторінці соцмережі будь-якої інформації, яка є вульгарно або непристойною, містить порнографічні зображення і тексти або сцени сексуального характеру. Однак в порушення вказаних правил обвинувачений ОСОБА_4 за місем свого проживання по АДРЕСА_1 на своєму персональному комп`ютері, маючи повноваження адміністратора персональної сторінки в соціальній мережі "Вконтакте", на протязі 2013-2014 років додав туди 13 відеофайлів порнографічного характеру, розмістивши їх на своїй персональній сторінці у розділі "Мої відоезаписи", зробивши їх доступними для загального перегляду іншим користувачам сайту та надавши можливість іншим користувачам соціальної мережі "Вконтакте" завантажувати та переглядати вказані порнографічні відеофайли.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 своїми злочинними діями, які виразились у розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 301 КК України.

В ході проведення досудового розслідування прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про визнання останнім винуватості у вчиненні вказаного злочину, де зазначені сторони угоди, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація, вказано, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у розповсюдженні відеопродукції порнографічного характеру, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 301 КК України. В цій угоді зазначене узгоджене прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 покарання у виді штрафу розміром 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян із конфіскацією ноутбука, як засобу розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, а також зазначені наслідки укладення та затверджені наслідки невиконання даної угоди.

Розглянувши у відкритому підготовчому засіданні угоду між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості, вислухавши з приводу цього пояснення обвинуваченого, який її повністю підтримав, міркування прокурора про її затвердження, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність її вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання у виді штрафу розміром 100 неопадодаткованих мінімумів доходів громадян та конфіскацією ноутбука як засобу розповсюдження відерпродукції порнографічного характеру з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання ОСОБА_4 винуватості укладена з ініціативи самого обвинуваченого щодо вчинення ним злочину середньої тяжкості, внаслідок яких була завдана шкода лише суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, у матеріалах справи відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз, що підтвердив у суді і сам обвинувачений ОСОБА_4 , у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, що дають обєктивні підстави для визнання ним винуватості у його скоєнні.

Таким чином суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого ними покарання за вчинене цим обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

В рахунок відшкодування витрат на проведення судової експертизи у порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню вартість її проведення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 468476 Кінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Диканського району Полтавської області і обвинуваченим ОСОБА_4 22 липня 2015 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в сумі 1700 /одна тисяча сімсот/ грн. з конфіскацією в користь держави як знаряддя вчинення злочину ноутбука сірого кольору марки "HEWLETT-PACKARD", який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Диканського РВ УМВС України в Полтавській області.

Речовий доказ - диск DVD-R з записом висновку експерта № 172 від 25.06.2015 року - залишити в матеріалах справи.

Речові докази - 3G модем в корпусі білого кольору з написом на передній панелі "3G TURBO" HUAWEI , зарядний пристрій до ноутбука чорного кольору, на якому мається напис :hr: s/n f018282, коврик до мишки з написом х7 GAMING, мишку до ноутбука марки "LOGITTECH", сумку до ноутбука, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Диканського РВ УМВС України в Полтавській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Стягти з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 491 (чотириста дев`яносто одну) грн. 04 коп. в рахунок відшкодування вартості проведеної мистецтвознавчої судової експертизи.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошенн шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником, з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: