Справа № 342/959/15-к
Провадження № 1-кп/342/94/2015
03 листопада 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за ч.1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна.
Злочин вчинено при таких обставинах: 31.08.2015 року близько 10:00 годин ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись вигідною обстановкою, викрав гроші в сумі 8000 гривень, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 , які остання забула в банкоматі «Ощадбанк», що знаходиться в м.Городенка по вулиці Шевченка, 42. Наміру повернути гроші ОСОБА_4 не мав, працівників банку не повідомив. Заволодівши даними грошима, ОСОБА_4 почав розпоряджатися ними на власний розсуд.
Потерпілою від кримінального правопорушення є: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 31.08.2015 року під`їхав на велосипеді до Ощадбанку для того щоб, через банкомат, зняти гроші і оплатити комунальні послуги. Підійшовши до банкомату побачив гроші, оглянувся навкруги, людей не було. Взяв гроші, зайшов у відділення Ощадбанку, побачив що там велика черга, нікого ні про що не запитуючи, повернувся і пішов на вулицю. Після чого пішов у магазин «Мегамаркет», купив там собі сигарети і пиво за вищезазначені гроші, оскільки власних не вистачало. Коли пив пиво, до нього підійшли працівники міліції і попросили пройти з ними у відділок. Зайшовши у відділок міліції побачив там жінку, яка сказала, що то були її гроші, які вона забула у банкоматі. Цього ж дня повернув потерпілій гроші. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати у її відсутності, вказує, що претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
За таких обставин суд приходить до переконання про повну доведеність вини ОСОБА_4 .
Він вчинив таємне викрадення чужого майна.
Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані правильно за ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини його вчинення, його суспільну небезпеку, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_4 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків, відсутність претензій потерпілої.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який являється пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше вчинив злочин, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не знаходиться.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищенаведені обставини, з урахуванням даних особи винного, щодо призначення покарання, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Запобіжний засіб не обирався.
- компакт диск з відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти в сумі 7978 гривень залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1