Код суду 233 Справа № 233/5221/15-к
Вирок
Іменем України
01 жовтня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі Вел* ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 25 травня 2015 року відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 10, 11, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», №15/2015 був призваний у зв`язку з мобілізацією до лав Збройних Сил України Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 по стройовій частині №202 від 18 липня 2015 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія- електрика радіо відділення взводу польового вузла зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ зі змінами, визначено: особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За наведених обставин, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин:
23 липня 2015 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем служби за мобілізацією, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби самовільно, без дозволу командування залишив місце служби, а саме пункт постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розташований у АДРЕСА_2 .
В період часу з 23 липня 2015 року по 04 серпня 2015 року солдат ОСОБА_4 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби перебував за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не виконуючи обов`язків військової служби, не вживаючи заходів до повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та ухилявся від проходження військової служби протягом 13 діб до 04 серпня 2015 року.
04 серпня 2015 року солдат ОСОБА_4 , будучи повідомленим представниками військової комендатури міста Костянтинівка про свою протиправну поведінку, припинив ухилятися від військової служби та повернувся до місцерозташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Таким чином, солдат ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем служби за мобілізацією та проходячи її на посаді водія-електрика радіо відділення взводу польового вузла зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 4 ч. З п. 8, ст. 5 ч. 1, ст. 22 ч. З Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» № 15/2015, п. п. 4, 7, 12, 122 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10 грудня 2008 р., 23 липня 2015 року, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, вчинив самовільне залишення місця служби, а саме пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який дислокується в АДРЕСА_2 , без поважних на те причин та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 04 серпня 2015 року проводячи час за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не виконуючи обов`язків військової служби, тобто тривалістю понад десять діб, але не більше місяця в умовах особливого періоду
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину визнав у повному обсязі та пояснив, що він дійсно знаходився по місцю свого проживання в м. Костянтинівка оскільки погано себе почував та один день -23.07.2015 був в лікаря.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у скоєнні інкримінованого злочину повністю підтверджується іншими доказами по справі.
Згідно з ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 та за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд пересвідчився в тому, що зазначені особи правильно розуміють обставини, що ніким не оспорюються та роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце 23.07.2015 року, в умовах особливого періоду, самовільно залишив територію військової частини ПП НОМЕР_2 та вирушив за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 де ухилявся від служби без поважних причин тривалістю понад десять діб але не більше місяця, проводячи час на свій розсуд.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце служби тривалістю понад десять діб але не більше одного місяця.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень не притягувався, за місцем проходження служби характеризується посередньо.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, та добровільну явку у військову частину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не виявлено.
Суд приймає до уваги ті обставини що обвинувачений щиро розкаявся, в скоєному кримінальному правопорушенню, добровільно явився до військової частини за місяцем служби, активно сприяв в розкритті злочину, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому вважає можливим призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України та призначити покарання у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні.
На підставі викладеного суд вважає, що вказане покарання що до ОСОБА_4 буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
По вказаному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді шести місяців тримання в дисциплінарному батальйоні.
Строк покарання рахувати з моменту поміщення засудженого ОСОБА_4 до дисциплінарного батальйону.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя: