Справа № 682/244/15-к
Провадження № 1-кп/682/18/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000688 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з освітою середньою спеціальною,неодруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, за ст. 296 ч. 1 КК України ,

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5 ,

сторона захисту захисник ОСОБА_6 ,

встановив:
ОСОБА_7 29.09.2014 року о 15 год. 11 хв. у м. Славуті по вул. Соборності поряд з пішохідним переходом до Славутського НВК «Школа-гімназія», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських спонукань, порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, поводячи себе зухвало та грубо, безпричинно, з надуманих мотивів розпочав конфлікт із ОСОБА_5 , який розмовляв з ОСОБА_8 . Не реагуючи на зауваження, наніс декілька ударів кулаками в голову та тулуб ОСОБА_5 , висловлюючись при цьому нецензурними словами. З метою уникнення подальшого конфлікту потерпілий намагався на велосипеді покинути місце події, однак, ОСОБА_7 , продовжуючи хуліганські дії, наздогнав його та наніс ще два удари кулаком в голову. Внаслідок нанесених ОСОБА_7 ударів потерпілому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струсу головного мозку, забійної рани верхньої повіки правого ока та синця повік правого ока, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 296 ч.1 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Дав показання про те, що 29.09.2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по вул. Соборності у м. Славуті і неподалік пішохідного переходу біля школи-гімназії побачив двох чоловіків, які розмовляли. Йому здалось, що молодший з них ОСОБА_5 кричить на старшого чоловіка і подумав, що йому потрібна допомога. Він підійшов і запитав старшого чоловіка про це, але ОСОБА_9 сказав, щоб він відійшов від них. Він вирішив, що ОСОБА_9 схиляє старшого чоловіка до сплати коштів, як йому здалось, на потреби АТО. Він запропонував ОСОБА_9 пройти з ним до місця, де гроші на такі потреби збирають активісти і вияснити , чи має він такі повноваження. Однак, останній не хотів з ним іти і він став його тягнути. ОСОБА_9 виривався, шарпав його за одяг і намагався вдарити ногою. Ухилившись від удару, він наніс ОСОБА_9 удари кулаком в обличчя та в ділянку тулуба.Коли потерпілий намагався на велосипеді втекти від нього, він його наздогнав та зупинив. Оскільки потерпілий знову намагався його вдарити, але промахнувся, він вдарив його двічі кулаком в обличчя, від чого той впав з велосипеда на тротуар. Коли він підвівся, вони ще сперечались , однак, ударів він потерпілому вже не наносив.Потерпілий після цього пішов у райвідділ міліції.. Про те, що ОСОБА_5 є журналістом, він не знав. Жодних ознак того, що він виконував журналістські обов`язки, не було. Мікрофонів, диктофонів, записників при ньому не було. Посвідчення він йому не показував.

Вина обвинуваченого у вчиненні хуліганства стверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 29.09.2014 року біля 15 год. на вул.. Соборності у м. Славуті він зустрів ОСОБА_5 , з яким став розмовляти на різні теми. Під час розмови до них підійшов незнайомий хлопець та затіяв з ОСОБА_9 суперечку, оскільки хлопець подумав, що ОСОБА_9 просить у нього гроші на якісь потреби, почав шарпати останнього, відійшов, а потім підійшов вдруге і продовжив суперечку, шарпав та вдарив ОСОБА_9 , нецензурно висловлювався в його адресу, на зауваження не реагував. ОСОБА_9 говорив обвинуваченому, що він журналіст, показував посвідчення, але той на це не реагував. Коли ОСОБА_9 від`їхав на велосипеді з місця події, обвинувачений його наздогнав і він здалеку бачив,як він знову бив ОСОБА_9 . Про АТО вони з ОСОБА_9 не розмовляли, Грошей він у нього не просив, інтерв`ю не брав. Допомоги у обвинуваченого він також не просив.

Свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що отримавши телефонне повідомлення про побиття ОСОБА_5 , пішов до лікарні , де побачив його з тілесними ушкодженнями. Потерпілий розповів, що його на вулиці побив невідомий чоловік.

Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що проходячи 29.09.2014 року по вул.. Соборності, бачив конфлікт між ОСОБА_9 та обвинуваченим. Запитав ОСОБА_9 чи не потрібна йому допомога і, отримавши відповідь, що допомога не потрібна, пішов далі і подальших подій не бачив.

З показань потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що під час його розмови з ОСОБА_8 на вул. Соборності у м.Славуті до нього почав приставати обвинувачений, висловлюючи претензії, що він «розводить» ОСОБА_8 на гроші і намагався вдарити його. Він відбив перші удари., але обвинувачений продовжував протиправні дії, нанісши йому декілька ударів в голову та інші частини тіла. Основні удари ОСОБА_12 наніс, наздогнавши його після того, як він велосипедом поїхав з місця події. Нанесення тілесних ушкоджень супроводжував нецензурною лайкою. Вважає, що, ОСОБА_7 наніс йому тілесні ушкодження з метою перешкоджання його законній журналістській діяльності і його дії повинні кваліфікуватись за ст. 171 КК України.

Факт вчинення обвинуваченим хуліганства стверджується також протоколом огляду речового доказу - відео файлу та фотаблицями до нього, на якому наявний відеозапис з камери відео -спостереження, що встановлена на вул. Соборності у м.Славуті, де зафіксовано, як ОСОБА_7 наносить побої ОСОБА_5 (а.с. 44-51т.1), протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що він показав місце події та продемонстрував механізм нанесення ударів потерпілому(а.с.107-112 т. 1).

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струсу головного мозку, забійної рани верхньої повіки правого ока та синця повік правого ока, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету з прикладанням до передньої поверхні обличчя в ділянку правого ока. Ці тілесні ушкодження не характерні для виникнення при падінні з висоти власного зросту та можуть походити від дії кулака руки людини. За давністю виникнення відповідають строку 29.09.2014 року. (а.с.26-28 Т. 1)).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 на день вчинення кримінального правопорушення психічним захворюванням не страждав, міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Психічним захворюванням не страждає і в даний час, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує(а.с.45-46 т.2)

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і його дії вірно кваліфіковані за ст. 296 ч. 1 КК України.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.125 ч. 2 КК України, на чому настоює захисник, немає, оскільки конфлікт з потерпілим ОСОБА_7 затіяв безпричинно, події відбувались у громадському місці на вулиці в центрі міста, нанесення тілесних ушкоджень супроводжувались нецензурною лайкою. Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що про АТО вони з ОСОБА_9 не розмовляли, він його до сплати грошей не схиляв, допомоги у обвинуваченого він не просив і повідомив його,що такої не потребує, однак, і після цього ОСОБА_12 продовжував приставати до ОСОБА_9 . Раніше обвинувачений та потерпілий не були знайомі, і особистих мотивів для нанесення тілесних ушкоджень у обвинуваченого бути не могло..

Відсутні також підстави вважати, що обвинувачений вчинив умисне перешкоджання журналістській діяльності ОСОБА_5 . Оскільки потерпілий та обвинувачний не були знайомі, то останній не міг знати, що ОСОБА_9 є журналістом. Повідомлення йому про це ОСОБА_9 в процесі конфлікту та пред`явлення посвідчення також не є підставою для кваліфікації дій за ст. 171 КК України, на чому настоює потерпілий. Будь-які докази про те, що обвинувачений заподіяв потерпілому тілесні ушкодження саме з метою перешкоджання журналістській діяльності та про те, що потерпілий при зустрічі з ОСОБА_13 виконував свої професійні обов`язки, відсутні. З показань як потерпілого так і обвинуваченого, а також свідка ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_7 затіяв конфлікт безпричинно, безпідставно обвинувачуючи ОСОБА_9 в приставанні до ОСОБА_13 . Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 171 КК України, є прямий умисел, тобто винний повинен усвідомлювати, що перешкоджає законній професійній діяльності журналіста, а такого не доведено.

Отже, обвинувачений вчинив саме хуліганство.

Призначаючи покарання, суд враховує те,що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, відповідно до ст. 89 КК України він не судимий, повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у скоєному?у добровільному порядку відшкодував витрати на стаціонарне лікування потерпілого, за місцем проживання характеризується позитивно.Зазначені обставини пом`ягшують його відповідальність.

Обтяжуючою його відповідальність обставиною є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`ягшують його відповідальність, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і звільнення його від такого з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд
засудив:

ОСОБА_7 визнати винуватим та призначити йому покарання за ст. 296 ч. 1 КК України 3(три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, якщо протягом цього строку він виконає покладені на нього обов`язки і не вчинить нового злочину.

На підставі ст.. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок періодично з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання , роботи.

Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого залишити без задоволення у зв"язку з відшкодуванням ОСОБА_7 таких витрат у добровільному порядку.

Речові докази по справі - СД диск із відрізком відео файлу з камери відео спостереження, залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: