Справа №1-94/2011 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2011 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лісовенко П.І.

при секретарі Ковальчук В.А.

з участю прокурора Защитинської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с.Дібрівка, вул..Карла Маркса 16, Тетіївського району, Київської області, українки, громадянки України, б/п, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, не працюючої, не військовозобов»язаної, раніше судимої, в скоєнні злочину, що передбачає відповідальність за ст.164 ч.2 КК України,

Встановив:

Відповідно до рішення Тетіївського районного суду №2-30 від 15.01.2007 року ОСОБА_1 зобовязана сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ј частини з усіх видів її доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 18.12.2006 року і до повноліття дитини, але ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів незважаючи на те, що вона раніше була засуджена ОСОБА_4 райсудом за ст.164 ч.1 КК України і має заборгованість за період з 05.05.2010 року по 01.04.2011 року в сумі 4290 грн..

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину свою в інкримінованому її злочині визнала повністю і пояснила, що вона не може працевлаштуватися, в звязку з чим заборгованість по аліментах не погашає, просить не обмежувати його волі.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, міру покарання для підсудної покладає на розсуд суду.

У відповідності до ст.299 КПК України,за згодою учасників процесу,судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі,відносно тих фактичних обставин справи,які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_1 в скоєнні злочину передбаченого ст..164 ч.2 КК України органами досудового слідства доведена і знайшла своє підтвердження в суді і її дії суд кваліфікує за ст.164 ч.2 КК України так як вона скоїла злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин передбачений ст.164 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання для підсудної ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винної, яка вину свою визнала, сприяла розкриттю злочину, посередню характеристику за місцем проживання, що вона раніше була судима за аналогічний злочин, відбувала міру покарання в місцях обмеження волі, також враховує думку прокурора і вважає, що виправлення та перевиховання її можливе без обмеження волі у виді громадських робіт.

Керуючись ст.321-323,324;341-343 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.164 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання за ст.164 ч.2 КК України у виді двісті годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд, залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб, а засудженою ОСОБА_1 в цей же строк після вручення її копії вироку.

Суддя: П.І.Лісовенко.