н/п 1-кп/640/671/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
уродженця с. Ковалівка Миколаївської
області, українця, громадянина України,
раніше не судимого, одруженого,
призваного до лав Збройних Сил України
під час мобілізації 4.04.2014року
Центрально-Миколаївським ОРВК м.
Миколаїв,старшог кулеметника 1-го відділення 4-го взводу,оперативного призначення 9-ої роти оперативного призначення (на автомобілях) 3-го батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
за ч.3 ст. 407 КК України, -
встановив:
На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17 березня 2014 року солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого кулеметника 1-го відділення 4-го взводу оперативного призначення 9-ої роти оперативного призначення (на автомобілях) 3-го батальйону.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 14 Закону України «Про Національну гвардію України», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних
положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є
конституційним обов`язком громадян України.
Однак, солдат ОСОБА_5 в порушення вищевказаних норм законодавства
України 10 листопада 2014 року вирішив стати на злочинний шлях та не з`явився до військової частини НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 , з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 10 листопада 2014 року, в порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та 25 серпня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Таким чином, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем
військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 14 Закону України «Про
Національну гвардію України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України»,діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби, 10 листопада 2014 року не з`явився до військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та 25 серпня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, визнав повністю, щиро розкаявся, заявив клопотання про слухання справи на підставі вимог ч.3 ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву, у якій зазначив, що обвинувачення йому зрозуміло, процесуальні наслідки визнання свої вини та слухання справи у такому порядку, йому відомі.
З урахуванням клопотання обвинуваченого та думок захисника та прокурора, які не заперечували проти слухання справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, виклав фактичні обставини вчинення злочину відповідно до змісту обвинувального акту, пояснив, що не з`явився вчасно до військової частини, близько 7 місяців з дому, де перебував у відпустці, оскільки хворів його батько-інвалід 3 групи. При цьому він не повідомив належним чином командира частини про наявність таких обставин.
Суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
При призначенні покарання суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, посткримінальну поведінку обвинуваченого, який самостійно повернувся у військову частину, що у своєї сукупності значно зменшує суспільну небезпеку кримінального правопорушення та його наслідки, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, відповідно до ст..ст. 75, 76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-375, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі положень ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі положень ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виправної системи; повідомляти органи кримінально-виправної системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1