Справа № 11-724/11 22.11.2011 22.11.2011 12.12.2011
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 11- 724/2011 головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
категорія: ст.ст. 307 ч.2 КК України доповідач: Кваша С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої Фаріонової О.М.

суддів Івченко О.М., Кваші С.В.

за участю прокурора - Краснікової К.Г.

засудженого - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, старший лейтенант міліції, оперуповноважений ГБНОН Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, раніше не судимий,

засуджений:

- за ст. 263 ч.2 КК України до двох років обмеження волі;

- за ст. 307 ч.2 КК України до пяти років позбавлення волі з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна;

- за ст. 364 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах внутрішніх справ, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, строком на два роки та з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.

-

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання основного покарання та приєднання додаткових покарань остаточно до відбуття покарання призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки та з конфіскацією Ѕ частини належного йому майна.

Згідно вироку, ОСОБА_2 приблизно в лютому-березні 2011 року, обіймаючи посаду оперуповноваженого ГБНОН Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, вирішив у якості додаткового заробітку добувати засоби для існування злочинним шляхом, а саме: шляхом незаконного придбання наркотичних засобів та подальшого їх збуту шляхом продажу.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання наркотичних засобів та їх подальший збут з метою особистого збагачення, ОСОБА_2, діючи згідно з розробленим планом, у невстановлений час, у невстановленому місці та у невстановленої особи незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб екстракційний опій у невстановленій кількості, який незаконно носив та перевозив в автомобілі ВАЗ 2108 (н.з. 30889НІ) та зберігав в сараї домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

В подальшому для збуту наркотичних засобів, ОСОБА_2, підшукуючи осіб, яким можливо продати наркотичні засоби, звернув увагу на ОСОБА_5, з яким познайомився по роду своєї професійної діяльності, який викликав у ОСОБА_2 довіру та якому, можливо збувати наркотичні засоби та який може допомогти в подальшому налагодити збут наркотичних засобів. Далі, реалізуючи свій намір, ОСОБА_2 приблизно з лютого 2011 року неодноразово зустрічався з ОСОБА_5 та пропонував останньому придбати у нього наркотичні засоби.

01.04.2011 року близько 15.40 год. в смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області в ході проведення оперативної закупки ОСОБА_2П за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом продажу збув ОСОБА_5 за 100 грн. 0,326 грама особливо небезпечного наркотичного засобу опію екстракційного.

12.04.2011 року близько 20.45 год. в смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області в ході проведення оперативної закупки ОСОБА_2П в автомобілі ВАЗ 2108 (н.з. 30889НІ) на зупинці автовокзалу «Казанка» біля кафе «Минутка» шляхом продажу збув ОСОБА_5 за 150 грн. 0,688 грам (в перерахунку на суху речовину) особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.

12.04.2011 року з 21.45 год. по 22.05 год. в автомобілі ВАЗ 2108 (н.з. 30889НІ), яким керував ОСОБА_2, при проведенні обшуку в присутності понятих виявлено та вилучено 54,648 грам особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, який ОСОБА_6 придбав за невстановлених обставин, в невстановленому місці, і незаконно зберігав та перевозив в автомобілі ВАЗ 2108 (н.з. 30889НІ) з метою збуту.

Крім того, в ході обшуку в автомобілі ВАЗ 2108 (н.з. 30889НІ) в присутності понятих у відділенні для рукавичок також виявлений та вилучений мисливський ніж, який підсудний придбав за невстановлених обставин та переніс у автомобіль, де зберігав.

Того ж дня, 12.04.2011 року з 22.55 год. по 23.40 год. в домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: вул. Набережна, 161 смт. Казанка Миколаївської області при проведенні обшуку в присутності понятих виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у двох паперових згортках вагою 8,063 грам та 31,098 грам, який ОСОБА_6 придбав за невстановлених обставин в невстановленому місці і незаконно перевіз в автомобілі ВАЗ 2108 (н.з. 30889НІ) та зберігав з метою збуту у домоволодінні за місцем свого проживання.

В апеляції захисник ОСОБА_3 просить вирок у частині засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст. 307, ч.2 ст. 364 КК України скасувати за недоведеністю участі у вчинених злочинах, а за ч.2 ст. 263 КК України призначити покарання у виді штрафу або обмежитися покаранням, яке відбуте.

Вважає, що органами досудового слідства порушено право ОСОБА_2 на захист з моменту затримання. Посилається на те, що показання засудженого від 13.04.2011 року надані ним без участі захисника, коли він знаходився у подавленому стані через те, що працівники правоохоронних органів здійснювали на нього психологічний тиск. Тому ці показання не є допустимими, оскільки отримані з порушенням закону.

На думку апелянта, показання ОСОБА_7 не можуть бути доказами вини ОСОБА_2, оскільки між ними були неприязні стосунки, і ОСОБА_7 є заінтересованою особою.

Апелянт стверджує про замовний характер цієї справи, посилаючись на неприязні стосунки, які складися у ОСОБА_2 з першим заступником начальника РВ УМВС Казанківського району Миколаївської області Омельянчуком, внаслідок чого проти нього були сфабриковані докази.

Стверджує, що протокол оперативної закупівлі не відповідає вимогам ст.85 КПК України. Крім того, протоколи оперативних закупок не можуть бути доказами по справі, бо вони складені не в день контрольної закупки, а на другий день. Крім того, при проведенні оперативних закупок 01.04.2011 та 12.04.2011 року були одні і ті самі поняті та закупник.

Зазначає, що по справі безпідставно не призначено дактилоскопічної експертизи відносно наявністі відбитків пальців на файлі з поліетилену, де знаходився наркотичний засіб канабіс.

Апелянт зазначає, що виявлені в автомобілі наркотичні речовини належать не ОСОБА_2. До автомобілю ОСОБА_2 їх міг підкинути ОСОБА_7, чиї дії ніхто не контролював, оскільки останній був оглянутий зранку, а до автомобілю ОСОБА_2 сів о 21 годині.

Обшук у домоволодінні ОСОБА_2 та його результати теж не можуть бути доказами по справі, оскільки за 40 хвилин до обшуку на місце прибула спецгрупа СБУ, яка блокувала будинок та нікого туди не впускала, і ця спецгрупа мала безконтрольний доступ до всіх приміщень.

Посилання суду на протокол розпечатки розмов ОСОБА_2 також не може бути доказами по справі, так як вони у суді не вивчалися, не оглядалися та у процесі досудового слідства ця інформація переписувалася з одних носіїв на інші і може бути сфальсифікованою.

Крім того стверджує, що протокол оперативної закупки від 12.04.2011 року був складений працівником СБУ ОСОБА_6 з порушеннями кримінально процесуальний норм, так як він не був в складі оперативно-слідчої групи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення вироку без зміни, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочинів при викладених у вироку обставинах підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, які правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку. Апелянт не оспорює висновки суду стосовно доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України.

Твердження апелянта про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за ст.ст. 307 ч. 2, 364 ч.3 КК України позбавлені підстав та спростовуються наступними доказами, дослідженими судом першої інстанції.

Згідно ст. 5 Закону України від 15.02.1995 року Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними для одержання доказів злочинної діяльності, повязаної з незаконним обігом наркотичних засобів, працівникам органів, яким надано право здійснювати оперативно-розшукову діяльність, за постановою начальника відповідного органа, погодженого з прокурором, дозволяється проведення операції щодо придбання наркотичних засобів оперативної закупки.

Як вбачається з матеріалів справи, саме таке проведення оперативної закупки наркотичного засобу у ОСОБА_2 було оформлено відповідними постановами на проведення оперативно-розшукових заходів від 30.03.2011 та 11.04.2011 року (т.1 а.с. 16-19, 62-64), що спростовує доводи апелянта про порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при проведенні оперативної закупки.

Із акту огляду грошових коштів, акту огляду особи та вручення грошових коштів, акту вручення технічних засобів, акту вилучення технічних засобів, акту прослуховування аудіозапису, протоколу оперативної закупки від 01.04.2011 року слідує, що ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_2 в автомобілі ВАЗ 2108 (н.з. 30889НІ) біля будинку за місцем проживання останнього три пакунки з чорною речовиною, які видав працівникам УСБУ (т.1 а.с. 21-33), в яких за висновками судово-хімічної експертизи містився особливо небезпечний наркотичний засіб опій екстракційний масою 0,174 грамів, 0,115 грамів та 0,037 грамів ( т.1 а.с. 217-221).

Із акту огляду грошових коштів, акту огляду особи та вручення грошових коштів, протоколу оперативної закупки, протоколів за результатами проведення оперативно-технічних заходів від слідує, що 12.04.2011 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_2 в автомобілі ВАЗ 2108 на зупинці автовокзалу «Казанка» біля кафе «Минутка» прозору склянку з рідиною чорного кольору, яку видав працівникам УСБУ (т.1 а.с. 66-74, 90-99).

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи придбана ОСОБА_5 12.04.2011 року речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом ацетильованим опієм, масою 0,688 грамів (т.1,а.с.252-255).

Згідно з протоколом обшуку від 12.04.2011 року, в автомобілі ВАЗ 2108, яким керував ОСОБА_2, слідчим спільно з працівниками УСБУ у присутності понятих виявлено та вилучено у попільничці 2 грошові банкноти по 50 грн., 3 грошові банкноти по 20 грн., 4 грошові банкноти по 10 грн., а у відділенні для рукавичок поліетиленовий файл з речовиною коричневого кольору рослинного походження, а також ніж з полімерною рукояткою коричневого кольору (т.1 а.с.178-179).

За висновком судово-хімічної експертизи, виявлена в ході обшуку автомобіля ОСОБА_2 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 54,648 грамів (т.1 а.с.240-245).

Відповідно до протоколу обшуку від 12.04.2011 року в домоволодінні по вул. Набережній, 161 в смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області за місцем проживання ОСОБА_2 слідчим спільно з працівниками УСБУ у присутності понятих виявлено та вилучено у деревяному сараї газетний згорток з речовиною рослинного походження сіро-коричневого кольору та речовину рослинного походження, що лежала на листі паперу формату А-4 (т.1 а.с.172-175), в яких за висновком судово-хімічної експертизи містився особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину у першому згортку 8,063 грамів, та у другому згортку 31,098 грамів (т.1 а.с.228-233).

Зазначені обставини проведення оперативних закупок наркотичного засобу у ОСОБА_2 повністю співпадають з показаннями свідка ОСОБА_5, допитаного в суді першої інстанції ( т.2, а.с. 307-311).

Так, свідок ОСОБА_5 в суді підтвердив, що 29.03.2011 року він повідомив УСБУ в Миколаївській області про злочинну діяльність ОСОБА_2 та дав добровільну згоду на участь в оперативній закупці наркотичних засобів, які відбулися 01.04.2011 та 12.04.2011 року. Пояснив, що він оглядався працівниками УСБУ у присутності понятих було оглянуто, після перепису номерів та зняття ксерокопій йому вручалися диктофон та помічені грошові кошти для придбання наркотичних засобів. Підтвердив, що 01.04.2011 року та 12.04.2011 року придбав у ОСОБА_2 опій, який після закупки видав працівникам СБУ у присутності понятих.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (працівники СБУ) в судовому засіданні підтвердили дані, викладені в документах оперативної закупки, пояснивши про наявність згоди ОСОБА_5 на проведення оперативної закупки. Крім того, за діями ОСОБА_5 вони та поняті спостерігали з автомобілю та бачили пересування покупця, а також розмову між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 прослуховували, оскільки розмова фіксувалася на виданий останньому диктофон .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (поняті) пояснили, що в їх присутності помічалися гроші, які видавалися ОСОБА_5 для придбання наркотичних засобів у ОСОБА_2 Перед проведення закупки проводився огляд покупця ОСОБА_5, а після придбання наркотичних засобів покупець видав наркотичні засоби, пояснивши про його придбання саме у ОСОБА_2 Крім того, свідки пояснювали, що безпосередньо перед закупками ОСОБА_5 за телефоном домовлявся про зустріч, а приїхавши до місця закупки, підходив та розмовляв з чоловіком, повернувшись від якого повідомив про придбання наркотичного засобу у ОСОБА_2

Таким чином, з показань допитаних судом свідків слідує, що оперативні закупки були контрольованими, оскільки за діями ОСОБА_2 здійснювалось візуальне спостереження. Також свідки підтвердили обставини, викладені в документах оперативної закупки, їх показання узгоджуються між собою та з іншими доказами.

По справі відсутні дані про зацікавленність у справі понятих, які приймала участь у оперативній закупці. Тому позбавлені підстав доводи апелянта про неправдивість показань свідків та те, що дії ОСОБА_5 були неконтрольованими.

Будучи допитаним в якості підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_2 не оспорював, що збув наркотичні засоби ОСОБА_5 01.04.2011 та 12.04.2011 року, а також пояснював, що дійсно придбавав наркотичні засоби, які збув ОСОБА_5 (т.1 а.с. 191-195, 200-203).

Ці показання ОСОБА_2 узгоджуються з вищенаведеними показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_5, а також з даними, зафіксованими за результатами проведення оперативних закупок.

Тому, хоча в подальшому ОСОБА_2 змінив свої показання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про достовірність саме первинних показань та обгрунтовано поклав їх в основу обвинувального висновку.

Отже, суд першої інстанції, дослідивши докази по справі та детально навівши їх у вироку, правильно встановив фактичні обставини справи та дав їм належну юридичну оцінку, обґрунтовано визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні:

- незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, повторно, і його дії в цій частині правильно кваліфіковані за ст. 307 ч.2 КК України;

- зловживання владою, тобто умисне, з корисливих мотивів використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, вчинене працівником правоохоронного органу і його дії в цій частині правильно кваліфіковані за ст. 364 ч.3 КК України.

Наведені в апеляції доводи захисника про допущені органами досудового слідства права на захист ОСОБА_2 з моменту затримання, а також про те, що показання засудженого від 13.04.2011 року надані ним без участі захисника, з застосуванням психологічного тиску з боку працівників міліції, тобто не є допустимим доказом, не заслуговують на увагу.

Так, по даній кримінальній справі відсутні передбачені ст. 45 КПК України підстави для обов'язкової участі у слідчих діях захисника. Крім того, відповідно до протоколів розяснення підозрюваному та обвинуваченому права на захист від 13.04.2011 і 14.04.2011 року ОСОБА_2 розясненні процесуальні права, в тому числі на захист. Однак ОСОБА_2 відмовився від захисника, про що свідчить його власноручно написана заява в протоколах розяснення права на захист (т.1 а.с. 190, 199).

Крім того, з матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи вбачається, що 13.04.2011 року та 14.04.2011 року ОСОБА_2 утримувався в ІТТ Миколаївського міського управління внутрішніх справ та від нього жодних зауважень з приводу застосування до нього посадовими особами СБУ та прокуратури недозволених методів дізнання та досудового слідства не подавалися.

Тому ОСОБА_13 обгрунтовано допитаний у відсутність захисника, і немає підстав вважати його показання від 13.04.2011 і 14.04.2011 року недопустимим доказом у справі, про що стверджує апелянт.

При розгляді справи судом перевірені і доводи засудженого про застосування до нього психологічного тиску, внаслідок чого він визнав вину. Проте, ці пояснення не знайшли підтвердження, та за результатами перевірки цієї заяви прокуратурою Миколаївської області винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.06.2011року. Дану постанову ОСОБА_13 та його захисник не оскаржували у встановленому законом порядку.

Посилання апелянта, що показання ОСОБА_7 не можуть бути доказами вини ОСОБА_2 тому, що в них були неприязні стосунки та він нібито є заінтересованою особою, не є обгрунтованими. Свідок ОСОБА_5 ці обставини заперечував в суді, пояснивши, що перебував з ОСОБА_11 в дружніх стосунках, і їх спілкування було повязане з професійним інтересом ОСОБА_2, який систематично зустрічався з ОСОБА_14, а свою участь у оперативних закупках ОСОБА_7 пояснив бажанням припинити незаконну діяльність останнього.

Твердження апелянта про замовний характер цієї справи через те, що між ОСОБА_2 та заступником начальника райвідділу склалися неприязні відносини є безпідставними, оскільки, як вірно зазначив суд у вироку, Омельянчук не є працівником прокуратури та СБУ, посадові особи яких займались документуванням та збиранням доказів незаконної діяльності ОСОБА_2. Тому відсутні підстави вважати, що ця особа мала вплив на хід розслідування справи.

Доводи апелянта про те, що протокол оперативної закупівлі не відповідає вимогам ст.85 КК України, протоколи оперативних контрольних закупівель не можуть бути доказами по справі, бо вони були складені не в день контрольної закупки, а на другий день, до оперативної закупки було залучено заінтересовану особу ОСОБА_5, показання понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 протирічять показанням ОСОБА_5 та працівників СБУ, при проведенні оперативних закупок 01.04.2011 та 12.04.2011 року є одні і ті самі поняті та закупник, на думку колегії суддів, є помилковими.

Дослідивши протоколи оперативних закупок, немає підстав вважати, що вони не відповідають вимогам ст. 85 КПК України, на що посилається апелянт. Так, при залученні в якості понятих при проведенні оперативних закупок свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не були особами заінтересованим в справі, як це вимагає ст. 127 КПК України.

Як свідчать послідовні показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12 (понятих) та ОСОБА_9, ОСОБА_6, оперативні закупки були контрольованими, оскільки вони здійснювали візуальне спостереження за діями ОСОБА_7, який перед проведенням оперативної закупки оглядався на предмет знаходження у нього сторонніх предметів, а потім знаходився в полі їх зору і вони бачили як ОСОБА_5 придбавав наркотичні засоби у засудженого. Крім того, вівся аудіо запис розмов між ОСОБА_5 та ОСОБА_11, який досліджений судом, що також спростовує доводи апелянта в цій частині.

Тобто є безпідставними наведені в апеляції доводи про те, що складений захисником акт огляду місця події нібито спростовує показання вище зазначених свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12, та ОСОБА_9, ОСОБА_6 про контрольованість оперативної закупки.

По справі і не проведена дактилоскопічна експертиза на предмет наявності відбитків пальців на файлі з поліетилену, де знаходився придбаний у ОСОБА_2 наркотичний засіб, на необхідність якої вказує апелянт. Проте, не проведення даної експертизи не є суттєвою по справі, оскільки є інші достатні докази, які прямо вказують на збут ОСОБА_2 наркотичних засобів при проведені оперативних закупок.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта і про те, що наркотичні речовини належали не засудженому, до автомобілю ОСОБА_2 їх міг підкинути ОСОБА_5, а при обшуку у домоволодінні ОСОБА_2 - працівники СБУ. Ці доводи спростовуються матеріалами оперативних закупок та показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_9, згідно яким перед проведенням оперативних закупок покупець оглядався і у нього не було сторонніх заборонених предметів, крім помічених грошей на придбання наркотичних засобів, і весь час він знаходився під наглядом працівників СБУ.

Спростовується і припущення сторони захисту про те, що працівники СБУ або інші особи могли підкинути виявленні в ході обшуку наркотичні засоби, оскільки, оформлений за результатами обшуку протокол з фотографіями, а також показання ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та засудженого ОСОБА_2, дані ним на досудовому слідстві, вказують, що викладені в протоколі обшуку домоволодіння обставини відповідають дійсності.

Показання свідка ОСОБА_15 стосовно того, що 12.04.2011 року в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_2 невідома особа заходила до сараю з пакунком , спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стосовно того, що наркотичні засоби в сараї домоволодіння ОСОБА_2 виявленні безпосередньо в їх присутності. Крім того, з доданих до протоколу обшуку фотографій слідує, що фотографування виявлених обєктів проводилось після виявлення їх на місці злочину.

З показань вказаних вище свідків також слідує, що виявлені в ході обшуку обєкти були притрушені дрібними частками та пилом, що вказувало на їх тривале знаходження на місці виявлення.

Щодо твердження апелянта, що протоколи розпечатки розмов ОСОБА_2 в суді не вивчалися та не оглядалися, то вони не відповідають дійсності. Відповідно до протоколу судового засідання, суд першої інстанції дослідив акт прослуховування аудіозапису та протокол демонстрації відеозапису і прослуховування аудіозапису.

Посилання апелянта на те, що протокол оперативної закупки від 12.04.2011 року (т.1, а.с. 73-74) складений не уповноваженою особою - працівником СБУ ОСОБА_6, оскільки він не входив до складу оперативно-слідчої групи, не заслуговує на увагу. Як слідує з матеріалів справи, проведення оперативної закупки було доручено УСБУ в Миколаївській області, а ОСОБА_6 є оперуповноваженим УСБУ, тобто він мав повноваження на складання даного протоколу.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання ОСОБА_2, суд першої інстанції врахував особу засудженого, який характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, характер вчинених злочинів, що відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, а тому підстав для його помякшення немає.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку, про що просить апелянт.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 16 вересня 2011 року відносно ОСОБА_2 без зміни.

Головуюча:

Судді: