Справа № 666/228/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 року м. Херсон

Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду № 208 в місті Херсон обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0004579 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого 29.04.1994 року апеляційним судом Херсонської області по ст.206 ч.2, 17, 93 «б», 42 КК України (в ред.1960 р.) на строк 10 років позбавлення волі, 26.04.2013 року Комсомольським районним судом м. Херсона по ст.307 ч.2, 309 ч.2, 70 КК України (в ред.2001 року) на строк 6 років позбавлення волі, звільнений 16.06.2014 року по ст.2 Закону України «Про амністію в 2014 році» у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2016 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004579 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України та угода про визнання винуватості від 18.01.2016 року між прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, дійшов до висновку про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього кодексу та або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до п.2 б) наданої угоди на ОСОБА_4 покладено обов`язок сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Відсутність конкретизації сутності таких зобов`язань, зокрема того, про яке саме кримінальне провадження йде мова, в якій формі та яким чином обвинувачений зобов`язаний сприяти у виявленні та припиненні інших відомих йому кримінальних правопорушень по-перше, не дає суду змогу пересвідчитися у реальності й можливості їх виконання, по-друге, зважаючи на передбачені ст.476 КПК наслідки невиконання угоди, вже на етапі укладення такої угоди виникає неабияка ймовірність її подальшого скасування.

П.5 угоди: Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь якого положення складеної угоди.
Зі змісту закону не випливає будь-яких зобов`язань іншої сторони (тобто прокурора), які б виконувалися під умовою дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов укладеної угоди. Невиконання такої умови угоди матиме наслідком звернення прокурора до суду з клопотанням про скасування ухваленого на її підставі вироку з призначенням судового розгляду в загальному порядку чи з направленням матеріалів провадження для завершення досудового розслідування.

В п.3 угоди вказано, що сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. При укладанні угоди та узгодженні призначеного покарання прокурором недостатньо враховано інтереси суспільства, оскільки сторони, узгодивши покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, не врахували, що обвинувачений (відповідно до обвинувального акту) неодноразово судимий за злочини, які вирізняються високим ступенем небезпечності для суспільства. Зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючи обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину не дають підстав вважати, що вони зменшують небезпечність скоєного злочину. З обвинувального акту та угоди у суду не має можливості встановити в чому саме виразилося щире каяття обвинуваченого та активне сприяння в розкритті злочину, оскільки особа у якої обвинувачений придбав наркотичні засоби проходить в обвинувальному акті як невстановлена та провадження щодо неї, зі слів прокурора, не виділене в окреме провадження. Прокурор та обвинувачений також не змогли пояснити підстав зазначення пом`якшуючих обставин.

Вищевикладене свідчить про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та приймаючи рішення про відмову в затвердженні угоди, укладеної під час досудового розслідування, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 372, 474 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0004579 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладеної між прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.309 КК України ОСОБА_4 та враховуючи клопотання прокурора, що досудове розслідування завершено (проведено в повному обємі) підстави для повернення обвинувального акту з угодою про визнання винуватості прокурору відсутні; продовжити судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 Кисельова