У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 18 грудня 2015 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 1 грудня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, а на підставі статті 75 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, та покладено обов'язки, передбачені статтею 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 22 травня 2015 вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання скасовано.

Визнано ОСОБА_4 винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, а на підставі статті 75 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, та покладено обов'язки, передбачені статтею 76 КК України.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2015 року судові рішення щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд в порядку, передбаченому главою 33 КПК України, зазначеної ухвали суду касаційної інстанції, яку просить скасувати з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень, тобто підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК України, а справу направити на новий касаційний розгляд.

Заслухавши суддю доповідача, обговоривши викладені у заяві засудженого доводи та перевіривши додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до пункту 1 статті 445 КПК України підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання).

Як убачається зі змісту заяви, ставлячи питання про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, засуджений посилається на відсутність доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого злочину та необ'єктивність досудового слідства, що не є предметом перегляду Верховним Судом України в порядку глави 33 КПК України.

Крім того, долучені до заяви копії порівнюваних рішень суду касаційної інстанції не можуть бути підтвердженням неоднаковості застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині відсутності в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, оскільки не є остаточними рішеннями суду касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 445, 446, 450, 451 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_4 у допуску справи до провадження за його заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7