Київський районний суд м. Полтави
Справа № 1-16/ 2010 рік
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого - судді - Куліша Ю.В.,

при секретарі - Іванченко О.М.

з участю прокурора - Адамець А.М.,

адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про обвинувачення

ОСОБА_2, 30.06.1979 року народжений, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого приватним підприємцем в АДРЕСА_1, раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.368, ч.3 ст.364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у період часу з 24.11.2006 року до 31.01.2007 року, обіймаючи, згідно наказу по УМВС України в Полтавській області № 29 о/с від 07.04.2003 року, посаду старшого слідчого Диканського РВ УМВС України в Полтавській області, здійснюючи функції представника влади, виконуючи свої службові обовязки, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, маючи спеціальне звання капітана міліції, діючи з прямим умислом, всупереч вимогам Закону України Про міліцію від 20.12.1990 року, відповідно до яких основним завданням міліції є захист прав і свобод громадян, законних інтересів, порушуючи дану ним 20.09.1997 року присягу працівника органів внутрішніх справ України, завжди суворо дотримуватись Конституції України та чинного законодавства України, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обовязок, вимоги статутів та наказів, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, усвідомлюючи характер своїх суспільно-небезпечних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив продовжуваний злочин, поєднаний з вимаганням отримав хабара від ОСОБА_3 за наступних обставин.

03.04.2003 року ОСОБА_2 призначено на посаду старшого слідчого відділення Диканського РВ УМВС України в Полтавській області.

23 листопада 2006 року ОСОБА_2 відповідно до своїх службових обовязків прийнято до свого провадження кримінальну справу № 93050074 порушену за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.09.1993 року в селищі Диканька Полтавської області за участю водія трактора ЮМЗ-6 ОСОБА_3

24 листопада 2006 року старший слідчий слідчого відділення Диканського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, під час допиту ОСОБА_3 як свідка по кримінальній справі № 93050074, в службовому кабінеті Диканського РВ УМВС почав вимагати від останнього хабара в розмірі 1500 грн. за закриття кримінальної справи № 93050074 відносно нього за відсутністю в його діях складу злочину. ОСОБА_3, виконуючи незаконні вимоги старшого слідчого СВ Диканського районного відділу міліції ОСОБА_2, погодився передати останньому витребувані ним кошти, але повідомив, що зможе їх знайти лише через декілька днів, з чим ОСОБА_2 погодився. У цей же день, 24.11.2006 року, ОСОБА_2 виніс постанову про закриття кримінальної справи № 93050074 відносно ОСОБА_3 на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України та 4.12.2006 року в селищі Диканька неподалік приміщення по вул. Леніна, 64 а, в обідній час отримав за це від ОСОБА_3 хабар в розмірі 200 євро (що згідно курсу Національного банку України станом на 04.12.2006 року становило 1338 грн.)

04 січня 2007 року ОСОБА_2, продовжуючи свій злочинний намір, доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, приїхав до будинку ОСОБА_3 в селищі Диканька, по вул. Горького, 21-а, де додатково вимагав у ОСОБА_3 хабар в розмірі 200 грн. за закриття ним вказаної кримінальної справи № 93050074. 05.01.2007 року ОСОБА_3 в селищі Диканька неподалік будинку по вул. Леніна, 64 а, в обідній час передав, а ОСОБА_2 отримав хабар в розмірі 200 грн.

25 січня 2007 року ОСОБА_2, продовжуючи свій злочинний намір, доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, викликав повісткою до Диканського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3, після чого вимагав від останнього передачі йому хабара в сумі 100 доларів США за закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та видачу останньому довідки про закриття кримінальної справи, яку повинен був видати при закритті кримінальної справи № 93050074.

ОСОБА_3, не будучи впевненим в правдивості слів ОСОБА_2 щодо закриття кримінальної справи відносно нього, протягом часу від 24.11.2006 року до 31.01.2007 року прохав ОСОБА_2 видати йому довідку про те, що кримінальна справа відносно нього закрита, а він є невинуватим у вчиненні злочину.

31.01.2007 року ОСОБА_2 в підїзді будинку № 6 по вул. Чернишевського в сел. Диканька отримав від ОСОБА_3 хабар в розмірі 500 грн. та видав йому довідку про закриття кримінальної справи.

Під час отримання хабара від ОСОБА_3 31.01.2007 року ОСОБА_2 був затриманий працівниками УСБУ в Полтавській області.

Крім того, одночасно цими ж своїми умисними діями, які виразились у тому, що старший слідчий слідчого відділення Диканського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 всупереч вимогам Закону України Про міліцію від 20.12.1990 року, відповідно до яких основним завданням міліції є захист прав і свобод громадян, законних інтересів, порушуючи дану ним 20.09.1997 року присягу працівника органів внутрішніх справ України, завжди суворо дотримуватись Конституції України та чинного законодавства України, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обовязок, вимоги статутів та наказів, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх злочинних дій у вигляді підриву авторитету і дискредитації правоохоронних органів та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що кримінальна справа №93050074 закрита і знаходиться в архіві УМВС України в Полтавській області, 4.12.2006 року в селищі Диканька неподалік приміщення по вул. Леніна, 64 а, в обідній час незаконно отримав від ОСОБА_3 хабар в розмірі 200 євро (що згідно курсу Національного банку України станом на 04.12.2006 року становило 1338 грн.), після цього старший слідчий слідчого відділення Диканського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 05.01.2007 року, приїхав до будинку ОСОБА_3 в сел. Диканька, по вул. Горького, 21-а, де вимагав у ОСОБА_3 хабар в розмірі 200 грн. за закриття ним вказаної кримінальної справи № 93050074. 05.01.2007 року ОСОБА_3 в селищі Диканька неподалік будинку, розташованому по вул. Леніна, 64, в обідній час передав, а ОСОБА_2 отримав хабар в розмірі 200 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, старший слідчий слідчого відділення Диканського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 всупереч вимогам Закону України Про міліцію від 20.12.1990 року, відповідно до яких основним завданням міліції є захист прав і свобод громадян, законних інтересів, порушуючи дану ним 20.09.1997 року присягу працівника органів внутрішніх справ України, завжди суворо дотримуватись Конституції України та чинного законодавства України, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обовязок, вимоги статутів та наказів, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх злочинних дій у вигляді підриву авторитету і дискредитації правоохоронних органів та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що кримінальна справа № 93050074 закрита і знаходиться в архіві УМВС України в Полтавській області, 25.01.2007 року через службу дільничних інспекторів Диканського РВ УМВС України в Полтавській області викликав повісткою до райвідділу ОСОБА_3, як свідка по кримінальній справі, який в той час свідком не являвся в звязку з закриттям кримінальної справи до моменту виклику, після чого вимагав від останнього передачі йому хабара в сумі 100 доларів США, як додаткової суми хабара за закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та за видачу останньому довідки про закриття справи.

31.01.2007 року ОСОБА_2 в підїзді будинку № 6 по вул. Чернишевського в сел. Диканька отримав від ОСОБА_3 хабар в розмірі 500 грн. та видав йому довідку про закриття кримінальної справи.

Під час отримання хабара від ОСОБА_3 31.01.2007 року ОСОБА_2 був затриманий працівниками УСБУ в Полтавській області.

Всього, зловживаючи службовим становищем ОСОБА_2 незаконно отримав від ОСОБА_3 хабара в загальному розмірі 2038 гривень, що становить 11 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Допитаний в суді ОСОБА_2 винним себе не визнав та пояснив, що в листопаді 2006 року начальником слідчого відділення Диканського РВ йому в провадження була передана кримінальна справа по факту ДТП, яка сталася в 1993 році в смт.Диканька за участю громадянина ОСОБА_3 Після вивчення даної справи та проведення ряду слідчих дій, порадившись із начальником слідчого відділення та прокурором, він прийняв рішення про закриття кримінальної справи за відсутності складу злочину, оскільки в матеріалах справи на той час був висновок автотехнічної експертизи, згідно якого ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнули ДТП. ОСОБА_2 була винесена постанова про закриття кримінальної справи за п.2 ст. 6 КПК України. Після закриття, наприкінці листопада чи на початку грудня 2006 року, кримінальна справа була направлена начальником СВ Диканського РВ до архіву УМВС України в Полтавській області. Протягом грудня 2006 року та січня 2007 року ОСОБА_2 неодноразово випадково на вулицях в смт. Диканька зустрічав ОСОБА_3, якому на запитання, що робиться по його кримінальній справі, постійно пояснював, що кримінальна справа закрита провадженням і направлена до архіву УМВС. Однак ОСОБА_3 кожного разу просив, щоб ОСОБА_2 надав йому довідку про те, що кримінальна справа закрита. Приблизно 25 січня 2007 року він знову випадково зустрів ОСОБА_3 та пояснив йому, що він може прийти до нього в райвідділ і він видасть йому довідку. Цього ж дня йому стало відомо, що з пологового будинку йому необхідно забирати дружину. В звязку з цим він взяв відпустку на тиждень, щоб допомогти дружині. ОСОБА_2 попрохав дільничного інспектора Диканського РВ Кучерука В.В.. який проживає на сусідній вулиці з ОСОБА_3, переказати йому, щоб він прийшов до Диканського РВ та забрав повідомлення про закриття справи. Але ОСОБА_3 того дня до нього в райвідділ не прийшов. 29.01.2007 року він забрав дружину з пологового будинку і, перебуваючи у відпустці знаходився вдома. 30 січня 2007 року до нього додому прийшов ОСОБА_3 і знову спитав про довідку. Оскільки ОСОБА_2 31 січня необхідно було піти на роботу, він сказав ОСОБА_3, що візьме зазначену довідку і хай він підходить в райвідділ. Але ОСОБА_3К пояснив, що йому краще прийти до ОСОБА_2 додому. 31.01.2007 року ОСОБА_2 прийшов до себе на роботу, взяв повідомлення про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_3, зареєстрував його в канцелярії і пішов додому. Цього ж дня близько 15 години до нього додому знову прийшов ОСОБА_3 Відкривши двері ОСОБА_2 попрохав зачекати на сходах. Після того, як ОСОБА_2 вдягнувся і вийшов зі своєї квартири, ОСОБА_3 вже не було біля квартири. ОСОБА_2 проживає на третьому поверсі. Він покликав ОСОБА_3 і почув, що останній спустився вниз. Сказавши ОСОБА_3 щоб він піднімався, ОСОБА_2 почав спускатися. Вони зустрілися на площадці другого поверху. ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 довідку про закриття кримінальної справи. ОСОБА_3 почав казати, що це не та довідка. З розмови він зрозумів, що ОСОБА_3 каже про автотехнічну експертизу. Він йому пояснив, що висновок знаходиться в матеріалах кримінальної справи. Після цього вони попрощалися і ОСОБА_2 почав підійматися до себе в квартиру. Доходячи до площадки між другим та третім поверхами він почув, що хтось спускається зверху та подумав, що це хтось із сусідів. Але як тільки він ступив на сходини та підняв голову, то в 15-20 см від своєї голови побачив дуло пістолета. Він автоматично збив пістолет, щоб відвести його від себе. В цей момент звідкись взялися ще кілька чоловіків, які хапали його за руки, наносили удари та намагалися натягти на голову бушлат, в якому він був одягнений. Потім один із них вдарив його пістолетом по голові. В цей час з квартир вибігли його дружина та сусідка і почали кричати. На деякий час він втратив свідомість. Про те, що люди які його затримали є працівниками СБУ, йому стало відому після того, як почала кричати його дружина. На нього наділи наручники. Руки були позаду.

Також підсудний ОСОБА_2 пояснив, що після його затримання працівники СБУ спочатку без понятих включили ультрафіолетовий випромінювач і оглянули ним його руки, кишені джинсів та бушлату. При цьому, коли співробітник СБУ включив випромінювач, він відразу не засвітився. В звязку з чим працівник СБУ, тримаючи випромінювач в одній руці постукав ним по іншій і коли лампа засвітилася було видно, що у працівника СБУ, який тримав лампу, світяться руки. Лише після того, як його дружина ОСОБА_4 закричала: «що тут робиться, де поняті?», працівники СБУ поклали лампу назад та покликали понятих. Вже в присутності понятих працівник СБУ дістав з валізи пакет з упакованими медичними перчатками, надів їх та дістав з пакету ультрафіолетовий випромінювач і почав знову проводити огляд. Коли він включив лампу, то, перчатки у нього також світилися. Лампа також була в порошкові. Йому світили руки, але вони не світилися. Коли світили ліву кишеню бушлату, то на хлястику було видно зелену крапочку. Після цього працівник СБУ дістав з валізи два марлевих тампони, які не були упаковані, вмочив їх у воду і зробив змиви з рук. Після цього, поклав їх в якийсь пакет. Потім з ОСОБА_2 зняли наручники, щоб зняти бушлат, який також помістили в поліетиленовий пакет. Оскільки йому було погано і з голови йшла кров, то йому викликали швидку, яка надавала йому медичну допомогу. Коли його почали виводити, він просив, щоб йому дали ознайомитися з протоколом огляду, але йому відмовили. Його посадили в машину і відвезли в прокуратуру.

Також ОСОБА_2 пояснив, що кримінальна справа по факту ДТП перебувала в його провадженні лише кілька днів. Ніяких хабарів у ОСОБА_3 він не вимагав і не брав. 31 січня 2007 року коли виводили його з підїзду будинку він бачив 50-гривневі купюри на сходах та батареї опалення на першому поверсі. Що це за гроші і звідки вони взялися він не знає. Яким чином його ключі від квартири опинилися на площадці другого поверху він не знає, але скоріш за все вони випали коли він відбивав руку з пістолетом працівника СБУ, оскільки ключі він тримав у руці.

Перевіривши матеріали справи і давши оцінку доказам та дійсним обставинам справи, суд знаходить, що винність ОСОБА_2 у вчиненні ним злочинів доведена.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, повідомив, що в 1993 році сталося ДТП за його участю, в ході якого загинула ОСОБА_5. Кримінальну справу за вказаним фактом вів слідчий Близнюк. Він повідомив ОСОБА_3, що у відповідності до висновків Харківської експертизи ОСОБА_3 в смерті ОСОБА_5 не винуватий та надав ОСОБА_3 довідку, де було зазначено про невинуватість ОСОБА_3 Дочки загиблої ОСОБА_5 також написали заяви щодо відсутності претензій до ОСОБА_3 Він відшкодував їм моральні збитки. Ніяких претензій від ОСОБА_5 до ОСОБА_3 не було.

ОСОБА_2 йому пояснив, що кримінальна справа по ДТП відносно нього не закрита і що для цього потрібні гроші. ОСОБА_3 позичив 300 євро у сусіда, двісті з яких передав ОСОБА_2 04.12.2006 року. Через деякий час до нього додому знову приїжджав ОСОБА_2 і казав, щоб він передав йому ще 200 грн., що ОСОБА_3 і зробив 05.01.2007 року. Потім ОСОБА_2 знову його викликав в райвідділ і казав, що треба ще 100 доларів США. Тоді ОСОБА_3 купив диктофон, записав розмову з ОСОБА_2 і поїхав в СБУ Полтавської області, де написав заяву про вимагання у нього хабара ОСОБА_2 та передав диктофон з аудіозаписом. Після цього, 31 січня 2007 року в підїзді будинку, де проживає ОСОБА_2, ним були передані ОСОБА_2 помічені 500 грн. купюрами по 50 грн. та зроблено аудіозапис розмови між ним та ОСОБА_2 на диктофон, який йому дали працівники СБУ.

Однак, як під час досудового слідства так і в залі суду ОСОБА_3 давав суперечливі показання в частині того, скільки і коли вимагав у нього ОСОБА_2 грошей, як і коли він їх йому передавав. Так, в своїй заяві від 30.01.2007 року ОСОБА_3 вказав, що в кінці грудня до нього звернувся ст.слідчий Диканського РВ Крамаренко О.О., який повідомив йому, що кримінальна справа стосовно нього не закрита і якщо він хоче уникнути покарання, то повинен сплатити 250 євро та 200 грн. (т.1 а.с.13). В своїх поясненнях від 30.01.2007 року ОСОБА_3 вказав, що 200 євро він передав ОСОБА_2 в середині грудня 2007 року (т.1 а.с.14-15). В поясненнях від 01.02.2007 року ОСОБА_3 вказав, що передав ОСОБА_2 200 євро 04.12.2006 року (т.1 а.с.51). Допитаний в суді 22.05.2007 року ОСОБА_3 показав, що це не він поїхав в органи СБУ, а до нього додому прийшли працівники СБУ і почали його розпитувати з приводу того чи давав він комусь хабара. В протоколі допиту від 21.03.2007 року (т.2 а.с.110) ОСОБА_3 вказував на те, що хабар в сумі 200 грн. він передав не ОСОБА_2, а працівниці паспортного столу ОСОБА_6 для того, щоб та передала їх ОСОБА_2, що також він пояснював і в суді 22.05.2007 року (т.4 а.с.29). Тоді як під час допиту в суді 06.03.2008 року ОСОБА_3 показав, що гроші передавав лише ОСОБА_2 особисто.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_7 підтвердив той факт що в кінці листопада 2006 року він позичив 300 євро своєму сусіду ОСОБА_3, оскільки останній сказав, що ці гроші йому потрібні, щоб віддати слідчому для закриття кримінальної справи відносно нього. В той же час ОСОБА_7 охарактеризував ОСОБА_3 як непорядну, схильну до обману людину. Вказавши на те, що за будь-яких інших обставин ніколи б не позичив йому грошей.

Допитана в суді свідок ОСОБА_6, яка працює паспортистом Диканського райвідділу, пояснила що ні до яких дій, які інкримінуються ОСОБА_2 вона не причетна. Також вона охарактеризувала ОСОБА_3 як непорядну людину, схильну до обману та повідомила, що ОСОБА_3 розповідав про те, що проти ОСОБА_2 буде порушена кримінальна справи і він посприяє цьому. Що в нього є знайомі, які допоможуть йому посадити ОСОБА_2 за грати.

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_8Г пояснила, що дійсно її чоловіка викликали до Диканського райвідділу. Перший раз вона пішла разом із чоловіком. Слідчий сказав її чоловіку, щоб він прийшов разом із дочкою померлої в 1993 році ОСОБА_5. ОСОБА_8Г пішла додому, а її чоловік за дочкою померлої ОСОБА_5. Про те, що слідчий вимагає грошей за закриття кримінальної справи вона дізналася від чоловіка.

Допитана в суді свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона перебуває в дружніх стосунках з родиною ОСОБА_8. Наприкінці 2006 року вона разом з ОСОБА_3 ходила до слідчого Крамаренка О.О., в кабінеті у якого написала заяву про те, що ніяких претензій до ОСОБА_3 не має. Потім вона вийшла з кабінету і чекала ОСОБА_3, який ще давав пояснення слідчому. Коли ОСОБА_3 вийшов він нічого не казав про те, що від нього вимагають гроші для закриття справи.

Допитаний в суді в якості свідка працівник СБУ ОСОБА_10 пояснив, що 31.01.2007 року саме ним складався протокол огляду і ОСОБА_2 відвезли в прокуратуру ще до того як було закінчено складання протоколу огляду.

Допитані в суді в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що 31 січня 2007 року їх запросили працівники СБУ бути понятими. В приміщенні СБУ в їх присутності були помічені 10 купюр номіналом по 50 грн. Потім їм показували диктофон, в який вставили касету та прослухали приблизно по хвилині з обох сторін. Запису на касеті не було. Потім їх привезли в смт. Диканька та сказали чекати. Лише хвилин через 10-15 після того як ОСОБА_3 вийшов з підїзду їх покликали співробітники СБУ до підїзду багатоповерхового будинку. Коли вони зайшли, то побачили на батареї опалення та на сходах між першим поверхом та площадкою, розкидані грошові купюри номіналом по 50 грн. Піднявшись вище, побачили на площадці між другим та третім поверхами затриманого, у якого була кров на голові і який був в наручниках. При них працівник СБУ складав протокол огляду. При огляді також були присутні дружина ОСОБА_2 та його сусідка ОСОБА_13 При освітленні лампою руки затриманого не світилися. Під час освітлення лампою хлястик однієї з кишень бушлату ОСОБА_2 світився з внутрішньої сторони. Хлястик припіднімав той співробітник СБУ, який здійснював освітлення. Під час освітлення ОСОБА_13 вказувала на те, що співробітники СБУ самі доторкнулися до кишені. При них ОСОБА_2 протокол огляду не оголошувався. Коли ОСОБА_2 відвезли, співробітники СБУ ще дописували протокол огляду.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_14, який є співробітником СБУ, пояснив, що 31.01.2007 року в його обовязок входило затримати ОСОБА_2 в підїзді з грошима, які йому повинен був передати ОСОБА_3, але побачивши його, ОСОБА_2 витяг гроші з кишені і викинув їх на площадці між другим та третім поверхами.

Співставивши з іншими доказами, конкретними діями та поведінкою осіб, причетних до даної справи, суд прийшов до переконання в тому, що показання ОСОБА_3 як на досудовому слідстві, а також у суді, та показання свідків ОСОБА_7 ОСОБА_8, понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12, як в суді так і під час розслідування справи є правдивими, при цьому вони узгоджуються з іншими доказами та обєктивними обставинами.

Так, обєктивно встановлено, що після виклику слідчим Крамаренком О.О. Іліки до райвідділу, останньому терміново стали потрібні гроші, і він вирішив запозичити їх у Тоторова, оскільки знав що його дружина працює за кордоном і має можливість вислати кошти. З цією метою ОСОБА_8 умовив ОСОБА_7 зателефонувати його дружині та попрохати, щоб остання терміново вислала кошти. Вказане підтвердив і ОСОБА_7, а також ОСОБА_8 і це обєктивно підтверджується банківськими документами про отримання ОСОБА_7 грошового переказу в сумі 300 євро..

Також з матеріалів справи вбачається, що кримінальна справа по факту ДПТ, яка сталася в 1993 році за участі ОСОБА_3 перебувала в провадженні старшого слідчого Крамаренка О.О. (т.1 а.с.185-192). В ході проведення слідчих дій останній викликав та допитував ОСОБА_3 та ОСОБА_9, вказане і підтвердила ОСОБА_9 в судовому засіданні.

Крім зазначеного, вина ОСОБА_2 також підтверджується зібраними письмовими доказами у справі, а саме:

- Протоколом вручення грошових коштів від 31.01.2007 року, в ході якого співробітниками УСБУ в Полтавській області в присутності понятих було помічено спецбарвниками грошові купюри номінальною вартістю 50 гривень кожна, у кількості 10 штук, всього на суму 500 гривень та передано ОСОБА_3 для передачі в якості хабара ОСОБА_2 31.01.2007 року.

т. 1 а.с. 16-17

Протоколом вручення технічних засобів від 31.01.2007 року, в ході якого співробітниками УСБУ в Полтавській області в присутності понятих було надано ОСОБА_3 мікроаудіокасету Olympus МС-90, серійний номер 040729 та диктофон Olympus S 725, серійний № 963410 GJP для використання в ході звукозапису розмови між ним та ОСОБА_2 під час передачі хабара 31.01.2007 року.

т. 1 а.с. 18

Протоколом огляду місця події від 31.01.2007 року, в ході якого в присутності понятих було зафіксовано факт передачі хабара ОСОБА_3 ОСОБА_2, а саме зроблено змиви з рук ОСОБА_2. Крім цього при ультрафіолетовому освітленні світло-зеленим кольором світилась внутрішня сторона лівої нижньої кишені куртки, в яку в момент затримання був одягнутий ОСОБА_2 В ході проведення огляду місця події також було виявлено біля місця передачі хабара, на сходах підїзду грошові купюри, які попередньо були передані ОСОБА_3 для вручення ОСОБА_2 Ці купюри також при освітлені ультрафіолетовим промінням світились світло-зеленим кольором.

т. 1 а.с. 19-21

Протоколом огляду ОСОБА_3 від 31.01.2007 року, в ході якого останній добровільно надав мікроаудіокасету Olympus МС-90, серійний номер 040729, з записом розмови між ним та ОСОБА_2 під час передачі хабара, диктофон Olympus S 725, серійний № 963410 GJP, за допомогою якого здійснювався аудіозапис вказаної розмови, а також ОСОБА_3 надав довідку, виконану на білому аркуші паперу, формату А 4, в лівому верхньому куті якої розташована печатка Диканського РВ УМВС України в Полтавській області, на печатці прописом поставлено номер 797 та дата прописом 31 01.07. Довідка видана на імя громадянина ОСОБА_3, с.м.т. Диканька, вул. Горького, 21 і містить наступний зміст: Повідомляю Вам, що кримінальна справа № 93050074 по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.09.1993 року в с.м.т. Диканька Полтавської області провадженням закрита за ст. 6 п.2 КПК України в звязку з відсутністю складу злочину. Внизу під текстом мається напис: Слідчий Диканського РВ УМВС України в Полтавській області капітан міліції, після напису мається підпис, після підпису напис: О.О.Крамаренко, яку йому надав в момент передачі хабара 31.01.2007 року ОСОБА_2

т.1 а.с. 22-23

Протоколом огляду мікроаудіокасети Panasonic МС-90, наданої гр. ОСОБА_3 до заяви від 30.01.2007 року про вчинення злочину та роздруківкою звукозапису розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 01.02.2007 року у відповідності до якої встановлено, що ОСОБА_2 підтвердив факт отримання від ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 200 євро та у розмірі 200 гривень, а також ОСОБА_2 вимагав у ОСОБА_3 додаткової передачі хабара у розмірі 100 доларів.

т. 1 а.с. 34-37

Протоколом огляду речових доказів диктофону Olympus S 725, серійний № 963410 GJP та мікроаудіокасети Olympus МС-90, серійний номер 040729 від 01.02.2007 року, які були вилучені у ОСОБА_3 відповідно до протоколу огляду від 31.01.2007 року.

т. 1 а.с. 38

Протоколом огляду мікроаудіокасети Olympus МС-90, серійний номер 040729, яку було вилучено в ході проведення огляду у гр. ОСОБА_3 І.К.31.01.2007 року, та роздруківкою розмови між гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2, у відповідності до якої зафіксовано факт передачі останньому хабара в розмірі 500 гривень.

т. 1 а.с. 41-43

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 13.02.2007 року за участю свідка ОСОБА_3 з додатками, в ході якого останній показав місце біля ялин в с.м.т. Диканька, поблизу приміщення прокуратури Диканського району та вказав, що саме в цьому місці він передав ОСОБА_2 хабара в розмірі спочатку 200 євро, а потім 200 гривень. Після цього ОСОБА_3, прибувши за адресою: с.м.т. Диканька, вул. Чернишевського, 6 до приміщення підїзду № 2 вказаного будинку, вказав, що саме в цьому підїзді він на вимогу ОСОБА_2, передав йому хабара в розмірі 500 гривень та показав, яким способом ОСОБА_2 тримав кишеню, в яку ОСОБА_3 поклав грошові кошти хабар ОСОБА_2

т. 1 а.с.226-235

Копією довідки про рух кримінальних справ в СВ Диканського РВ УМВС України в Полтавській області, у відповідності до якої встановлено, що в період часу з 23.11.2006 року в провадженні у ОСОБА_2 перебувала кримінальна справа № 93050074

т.2 а.с.6-7

Копією супровідного листа, у відповідності до якого встановлено, що 05.12.2006 року кримінальна справа № 93050074 направлена до архіву УМВС України в Полтавській області.

т. 2 а.с.10

Протоколом огляду речових доказів від 30.03.2007 року, у відповідності до якого були оглянуті речові докази в кримінальній справі

т. 2 а.с. 177-181

Речовими доказами в кримінальній справі:

1.Мікроаудіокасетою Panasonic МС-90, серійний номер F1C 418, яка була надана гр. ОСОБА_3, як додаток до заяви про вчинення злочину від 30.01.2007 року зі звукозаписом розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

2.Мікроаудіокасетою Olympus МС-90, серійний номер 040729, яку було вилучено в ході проведення огляду у гр. ОСОБА_3 І.К.31.01.2007 року, зі звукозаписом розмови між гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 під час передачі останньому хабара в розмірі 500 гривень.

3. Грошовими купюрами номінальною вартістю 50 гривень кожна, у кількості 10 штук:

- 50 (пятдесят) гривень ГР8433544; - 50 (пятдесят) гривень ЄК3152165;

- 50 (пятдесят) гривень ЕТ8459412; - 50 (пятдесят) гривень ДЙ1468562;

- 50 (пятдесят) гривень ЕН1392796; - 50 (пятдесят) гривень АМ3258400;

- 50 (пятдесят) гривень ЄП7479538; - 50 (пятдесят) гривень ЗЛ9246862;

- 50 (пятдесят) гривень ДС3623911; - 50 (пятдесят) гривень АН8725083;

всього 500 гривень, виявленими в ході проведення огляду місця події від 31.01.2007 року в підїзді будинку № 6 по вул. Чернишевського в с.м.т. Диканька.

4.Змивами з правої та лівої рук ОСОБА_2, вилученими в ході проведення огляду місця події від 31.01.2007 року, зразки спецбарвника (порошку), зразки спецбарвника (олівця);

5.Курткою, синього кольору, вилученою в ОСОБА_2 в ході огляду місця події від 31.01.2007 року,

6.Довідкою, вилученою в ході огляду від 31.01.2007 року у гр. ОСОБА_3,

7.Документами, вилученими в ході проведення виїмки від 06.03.2007 року у Філії Диканському відділенні ВАТ Державний ощадний банк України, а саме: заявою гр. ОСОБА_7 на одержання грошового переказу в розмірі 500 євро від 01.12.2006 року на 1 аркуші, на бланку спеціального зразка; роздруківкою виплати грошових коштів від 01.12.2006 року на 1 аркуші; заявою на видачу готівки гр. ОСОБА_7 у розмірі 500 євро від 01.12.2006 року на 1 аркуші.

8.Повісткою на імя ОСОБА_3 про виклик до Диканського РВ УМВС України в Полтавській області на 19 годину 00 хвилин 25.01.2007 року.

9.ДиктофономOlympus S 725, серійний № 963410 GJP.

т.1 а.с. 22-23, 34-38, 41-43, 240-241 т.2 а.с.177-181

Висновком судово-хімічної експертизи № 2345 від 30.03.2007 року, у відповідності до якого встановлено, що на поверхні представлених на дослідження грошових купюр, поверхні тампонів зі змивами з правої та з лівої руки ОСОБА_2, поверхні лівої нижньої кишені наданої куртки присутні нашарування спецбарвників люмінофорів. Сліди люмінофорів, наявні на поверхні представлених грошових купюр, змивах з рук ОСОБА_2О та лівій нижній кишені наданої куртки мають спільну родову приналежність із представленими на дослідження зразками спецбарвнків.

т.2 а.с. 188-190

Висновком судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів звукозапису № 10637-10642 від 20.02.2009 року. Відповідно до якого, встановити, чи є мова ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розмовах, зафіксованих на аудіокасетах Panasonic МС-90, серійний номер F1C 418, яка була надана ОСОБА_3, як додаток до заяви про вчинення злочину від 30.01.2007 року та Olympus МС-90, серійний номер 040729, яку було вилучено в ході проведення огляду у гр. ОСОБА_3 31.01.2007 року, не виявляється можливим у звязку з непридатністю цих звукозаписів до інструментальних досліджень диктора за голосом та усною мовою. Однак, в результаті порівняльного аналізу спільних перцептивних властивостей ( тембр, тональність, інтонація, темброве забарвлення дихальної діяльності і так далі ) усної мови і голосів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з мовою дикторів « Неизв.1… «Неизв.7» та «Неизв.», зафіксованою на мікроаудіокасетах Panasonic МС-90, серійний номер F1C 418 та Olympus МС-90, серійний номер 040729, на адитивному рівні експертного сприйняття, було встановлено, що :

- ознаки мови, які індивідуалізують мову ОСОБА_3 ( тембр, тональність, інтонація, темброве забарвлення дихальної діяльності, мелодика, ритм мови і т.д. ) зіставні з ознаками, які індивідуалізують мову диктора, позначеного в Додатку А як « Неизв.1» ;

- ознаки мови, які індивідуалізують мову ОСОБА_2 ( тембр, тональність, інтонація, темброве забарвлення дихальної діяльності, мелодика, ритм мови і т.д. ) зіставні з ознаками, які індивідуалізують мову диктора, позначеного в Додатку А як « Неизв.» ;

т.7 а.с. 19-25

Відповідно до змісту розмов, які зафіксовані в Додатку А до висновку судової криміналістичної експертизи матеріалів та засобів звукозапису № 10637-10642 від 20.02.2009 року, диктор, позначений як «Неизв.» вимагає в диктора, позначеного як «Неизв.1» грошові кошти за закриття кримінальної справи та видачу про це відповідної довідки. При цьому диктор «Неизв.» вказує на суму грошових коштів, які необхідно заплатити, час та місце зустрічі для передачі грошових коштів.

т.7 а.с. 26-29

В судовому засіданні були допитані свідки: дружина обвинуваченого ОСОБА_2 ОСОБА_4 сусідка ОСОБА_2 ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_16 вказані свідки в судовому засіданні викладали відомі обставини по справі щодо затримання ОСОБА_2 31.01.2007 року, при цьому вказували, що затримання та огляд працівниками СБУ проводився з порушеннями у відсутність понятих, що під час огляду освітлені руки затриманого ОСОБА_2 не світилися. Показання зазначених свідків судом розцінюються критично, оскільки вони не узгоджуються з показаннями інших свідків та доказами, що маються в матеріалах кримінальної справи.

Показання ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 повторно вимагав від нього гроші в сумі 200 грн. за закриття кримінальної справи підтверджуються і оголошеними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що в січні 2007 року він ОСОБА_3 позичив 200 грн. ( а.с. 245 т.1).

Те, що ОСОБА_3 у своїх показаннях допускав неточності щодо обставин передачі хабара ОСОБА_2 до моменту затримання останнього неможливо визнати як намагання ввести в оману судові органи та як дачу завідомо неправдивих показань і слід розцінювати як добросовісну помилку у звязку із сплином часу від подій злочину та станом здоровя свідка, на що він наголошував і у судовому засіданні.

Основним є те, що аналіз показань свідка ОСОБА_3 як в ході досудового слідства, так і під час судового слідства справи, свідчить про їх сталість щодо субєкту вимагання хабара. У своїх показаннях ОСОБА_3 кожного разу впевнено стверджував, що саме ОСОБА_2 вимагав від нього хабара за закриття кримінальної справи, а він вимушено погоджувався на це, оскільки побоювався притягнення його до кримінальної відповідальності.

Показання ОСОБА_3 про те, що фактів вимагання та передачі хабара було декілька свідчать і показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 Так, він суду дав показання про те , що він двічі носив ОСОБА_3 повістки на прохання ОСОБА_2, час і дати виклику уточнював сам підсудний. В ході досудового слідства свідок дав показання про те, що у грудні 2006 року та 25 січня 2007 року він передавав для ОСОБА_3 такі повістки, тобто через значний час після того, як кримінальна справа стосовно останнього була провадженням закрита та необхідності у офіційному виклику до райвідділу особи вже не було ( а.с. 29-30 т.2).

Як вбачається із змісту запису розмови на аудіокасеті, що надана ОСОБА_3 до заяви про вимагання ОСОБА_2 хабара ( а.с. 34-37 т.1), шляхом її безпосереднього прослуховування в судовому засіданні, між ним та ОСОБА_2 відбулась розмова, у якій ОСОБА_3 запитував яку суму він винен ще за закриття кримінальної справи стосовно нього крім переданих 200 євро та 200 грн., на що ОСОБА_2 повідомив, що потрібні ще 100 дол. США та сам призначив зустріч із ОСОБА_3 наступного дня у себе вдома.

За таких обставин, зміст аудіозапису розмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30.01.2007 та 31.01.2007 року є взаємо доповнюваним, та підтверджує показання свідка про обставини його зустрічей у ці дні та передачу частини хабара ОСОБА_2 у розмірі 500 грн.

Відповідно до показань ОСОБА_2 як в ході досудового слідства так і в суді, він не заперечував, що 30.01.2007 року та 31.01.2007 року він зустрічався із ОСОБА_3 у підїзді свого будинку та вони домовились про передачу довідки про закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 31.01.2007 року за адресою проживання ОСОБА_2 Не заперечував у своїх показаннях ОСОБА_2 і того, що зустріч 31.01.2007 року з ОСОБА_3 відбулась у підїзді будинку, де він проживає, в ході якої він передав свідку довідку про закриття кримінальної справи. Не заперечував ОСОБА_2 в суді і того, що в матеріалах кримінальної справи мається саме та довідка, яку він 31.01.2007 року у підїзді власного будинку передав ОСОБА_3

Викладені фактичні дані, які не заперечуються ОСОБА_2 підтверджуються в свою чергу змістом аудіо запису розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 31.01.2007 року ( а.с. 41-43 т.1).

Тому, показання в цій частині ОСОБА_2 наряду із показаннями ОСОБА_3 про обставини події злочину 30-31.01.2007 року, змістом аудіо запису розмов між свідком та ОСОБА_2, та довідкою про закриття кримінальної справи № 797 від 31.01.2007 року за підписом ОСОБА_2 ( а. с. 22-24 т.1) свідчать у своїй сукупності про неспроможність його позиції невизнання вини у вимаганні та отриманні хабара як і показань про те, що у аудіо записах розмов з ОСОБА_3 голос іншої особи йому не належить і такі доводи підсудного не заслуговують на увагу і їх суд розцінює як обраний засіб захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Так, підсудний ОСОБА_2 так і не зміг привести якихось причин, щоб спонукали велику кількість людей, в тому числі, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 говорити слідству і суду неправду, оговорюючи його у вчиненні тяжкого злочину. Не бачить таких причин і суд.

Таким чином, давши аналіз конкретної поведінки підсудного ОСОБА_2 під час проведення слідства та після прийняття ним рішення про закриття кримінальної справи, і, проаналізувавши приведені докази, суд прийшов до переконання в тому, що дії останнього не відповідали процесуальному законодавству та вимогам Закону України Про міліцію від 20.12.1990 року, відповідно до яких основним завданням міліції є захист прав і свобод громадян, законних інтересів, а також порушив дану ним 20.09.1997 року присягу працівника органів внутрішніх справ України, завжди суворо дотримуватись Конституції України та чинного законодавства України, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обовязок, вимоги статутів та наказів, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ.

На підставі викладеного, суд вважає повністю доведеною винність підсудного ОСОБА_2 в одержанні як службовою особою, що займає відповідальне становище, неодноразово від ОСОБА_3, хабара в сумі 2038 грн., а тому його дії кваліфікує за ч.2 ст.368 КК України.

Крім того, суд вважає повністю доведеною винність підсудного ОСОБА_2 і у зловживанні владою та службовим становищем, тобто умисному з корисливих мотивів використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету і дискредитації правоохоронних органів, а також охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3, у вигляді заподіяння йому матеріальної шкоди, вчинене працівником правоохоронного органу, а тому його дії кваліфікує за ч.3 ст. 364 КК України

Вирішуючи питання про призначення підсудному ОСОБА_2 міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, особу підсудного та конкретні обставини справи.

Ті обставини, що підсудний ОСОБА_2 має на своєму утриманні неповнолітнього сина, суд визнає обставинами, що помякшують його відповідальність.

Крім того, суд також враховує, що підсудний за місцями, де працював і проживає характеризується позитивно, на посаді, з використанням якої вчинив злочини, працював незначний період часу і від його дій тяжкі наслідки не настали.

Ці обставини суд визнає виключними, а тому, враховуючи їх та особу підсудного, суд відповідно до ст.69 КК України знаходить за можливе визначити йому покарання більш мяке ніж це передбачено санкцією ч. 3 ст.364 КК України.

Суд також приймає до уваги, що підсудний ОСОБА_2 вперше засуджується до позбавлення волі на строк до пяти років, в даний час має на утриманні неповнолітнього сина, дружину, яка перебуває у декретній відпустці, а також і те, що на момент постановлення вироку звільнений з правоохоронних органів. При таких обставинах суд вважає за можливе його подальше виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, у звязку з чим згідно ст.75 КК України застосовує до нього іспитовий строк.

Так як ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин з використанням свого посадового становища, то суд вважає за необхідне призначити йому додаткові покарання позбавлення права займати посаду з використанням якої вчинив злочин, та позбавлення спеціального звання - капітан міліції.

Крім того, суд вважає, що судові витрати в сумі 5223 гривень 08 коп. необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 368 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції та правоохоронних органах строком на 2 роки, без конфіскації майна;

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 3 ст. 364 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані з оперативною роботою в установах Міністерства юстиції та правоохоронних органах строком на 2 роки, без конфіскації майна

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді 5 (пять) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані з оперативною роботою в установах системи Міністерства юстиції та правоохоронних органах строком на 2 роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України .

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обовязки:

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2)повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На підставі ст. 54 КК України застосувати до ОСОБА_2 додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання - капітан міліції.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_2 попередній підписка про невиїзд

Судові витрати в сумі 5223 гривень 08 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Гроші в сумі 500 гривні, що знаходяться на депозитному рахунку прокуратури Полтавської області звернути на користь держави.

Речові докази - довідку, вилучену в ході огляду від 31.01.2007 року у гр. ОСОБА_3; документи, вилучені в ході проведення виїмки від 06.03.2007 року у Філії Диканському відділення ВАТ Державний ощадний банк України: заява гр. ОСОБА_7 на одержання грошового переказу в розмірі 500 євро від 01.12.2006 року на 1 аркуші; роздруківка виплати грошових коштів від 01.12.2006 року на 1 аркуші; заява на видачу готівки гр. ОСОБА_7 у розмірі 500 євро від 01.12.2006 року на 1 аркуші; повістка на імя ОСОБА_3 про виклик до Диканського РВ УМВС України в Полтавській області на 19 годину 00 хвилин 25.01.2007 року; диктофон Olympus S 725, № 963410 GJP; мікроаудіокасета Olympus МС-90, серійний номер 040729, мікроаудіокасета Panasonic МС-90, серійний номер F1C 418 зберігати при справі.

Дві мікроаудіокасети з записами допиту свідка ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_2, одна мікроаудіокасета зі зразками голосу ОСОБА_3, три CD-R диски з записами судових засідань по даній справі, копія одного CD-R диску з записом адмінсправи за позовом ОСОБА_2 до УМВС, відеокасета з записом відтворення обстановки та обставин події зі свідком ОСОБА_14 зберігати при справі.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий Ю.В.Куліш