154/359/15-к
1-кп/154/42/15
ВИРОК
іменем України
21 серпня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів Чернігівської області, без
визначеного місця проживання, громадянина України, українця,
освіта середня, не одруженого, не працюючого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів, судимості за вчинення яких не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий корисливий злочин.
Так, 28 грудня 2014 року, після 16 год, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу магазину «Курант» що по вул. Луцькій, м. Володимир-Волинський, Волинської області, керуючись корисливим мотивом, наніс ОСОБА_6 два удари кулаками рук в обличчя й повторно, відкрито викрав належне останньому майно, а саме зимову куртку вартістю 600 грн., зимові черевики вартістю 500 грн., мобільний телефон марки «NOКІА 6300» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 200 грн. з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Лайф» вартістю 10 грн., шкіряне портмоне вартістю 100 грн., гроші в сумі 100 грн. та пенсійне посвідчення, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1510 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні винним себе не визнав. Суду показав, що він в день вчинення злочину постійно знаходився вдома і не міг вчинити даний злочин. Справа є сфабрикована, одяг та взуття, які досудове слідство вилучило у нього і видає як майно потерпілого, були придбані ним в секонд-хенді і є його власністю, а мобільний телефон, що ніби-то належить потерпілому підкинули в кишеню його куртки у його відсутності. Просить його виправдати повністю.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненому повністю доведена в суді та стверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що саме ОСОБА_7 28 грудня 2014 року, в післяобідню пору, поблизу магазину «Курант», що по вул. Луцькій, м. Володимир-Волинський, наніс йому два удари кулаками рук в обличчя й коли він впав, то відкрито викрав належні йому зимову куртку, зимові черевики, мобільний телефон марки «NOКІА 6300» з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Лайф» та шкіряне портмоне, в якому були гроші в сумі 100 грн. та пенсійне посвідчення пенсіонера МВС України.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , якими стверджується, що в приміщенні Володимир-Волинського МВ УМВС під час огляду ОСОБА_7 у нього було виявлено та вилучено зимову куртку та взуття, що належать потерпілому ОСОБА_6 , а за місцем його тимчасового проживання було виявлено та вилучено з кишені куртки ОСОБА_7 мобільний телефон потерпілого.
Показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були понятими під час проведення огляду місця події в квартирі, яку тимчасово винаймав ОСОБА_7 та в ствердили що в кишені курточки було виявлено мобільний телефон, при цьому власник квартири пояснив, що куртка та телефон належать ОСОБА_12 .
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який ствердив, що був понятим під час проведення огляду місця події, коли було виявлено, що ОСОБА_7 одягнутий в куртку і взутий у черевики, які були вилучені слідчим.
Показаннями допитаних в якості свідків працівників міліції ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стверджується, що насильство чи інші незаконні методи слідства з боку працівників міліції по відношенню до ОСОБА_7 не застосовувалось.
Висновком судово-медичної експертизи №276 від 31 грудня 2014 року, підтриманим та роз`ясненим в суді судово-медичним експертом ОСОБА_17 , яким стверджується, що на тілі підекспертного ОСОБА_6 було виявлено тілесні ушкодження синці обличчя. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок контактів з тупими твердими предметами з обмеженою контактною поверхнею, без будь-яких характерних слідоутворюючих особливостей контактної поверхні, не виключено в час та при обставинах, вказаних в описові частині постанови та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зважаючи на кількість, характер виявлених тілесних ушкоджень та розташування їх по анатомічних ділянках, під експертному було нанесено не менше як два удари (а.с.10).
Протоколом огляду місця події від 30 грудня 2014 року, яким стверджується, що у квартирі АДРЕСА_1 , в якій тимчасово проживав обвинувачений, в кишені курточки, що належить ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «NOКІА 6300» з серійним номером, що належить потерпілому (а.с.15-17).
Протоколом огляду місця події від 30 грудня 2014 року, яким стверджується, що при огляді ОСОБА_7 було виявлено, що він одягнутий в зимову куртку та взутий у зимові черевики, що належать потерпілому (а.с.19-21).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання з участю потерпілого ОСОБА_6 , яким стверджується, що серед пред`явлених курток та взуття він впізнав куртку та черевики, що належать йому, які були вилучені у обвинуваченого (а.с.50-56).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання з участю доньки потерпілого ОСОБА_18 , яким стверджується, що серед пред`явлених курток та взуття вона впізнала куртку та черевики, що належать її батькові, які були вилучені у обвинуваченого (а.с.57-58).
Протоколом огляду речових доказів від 02 січня 2015 року, яким стверджується, що потерпіли ОСОБА_6 в телефоні, який було вилучено за місцем проживання ОСОБА_7 , серед збережених у телефоні контактів назвав номери, які належать його рідним та знайомим, однак сім карта була вставлена не його (а.с.59)
Протоколом огляду речового доказу пенсійного посвідчення на ім.»я ОСОБА_6 , яке було надано ОСОБА_19 та яке вона знайшла 03 січня 2015 року на вул. Луцькій в м.Володимир-Волинський.(а.с.64-65).
Доводи обвинуваченого про те, що він в день вчинення злочину постійно знаходився вдома і не міг вчинити даний злочин, оскільки мав колото-різану рану спини, про шо ствердив свідок ОСОБА_20 , не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки як показав даний свідок, ОСОБА_7 в кінці грудня 2014 року дійсно мав рану спини, точної дати не зміг назвати, однак ствердив що ОСОБА_12 міг самостійно пересуватись.
Доводи обвинуваченого що одяг та взуття, які досудове слідство вилучило у нього і видає як майно потерпілого, були придбані ним в секонд-хенді і є його власністю, а мобільний телефон що ніби-то належить потерпілому підкинули в кишеню його куртки у його відсутності, що до нього застосовувався тиск на досудовому слідстві, жодним чином не підтверджені і спростовані наведеними вище доказами, оціненими судом в їх сукупності.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, котрі виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, також не встановлено.
При цьому суд виключає з обвинувачення таку обтяжуючу покарання обставину, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки свідки, які на досудовому слідстві стверджували дану обставину, не були допитані в суді у зв`язку із неможливістю встановити їхнє місце проживання з об`єктивних причин та на допиті яких за таких обставин жодна із сторін не наполягала.
Суд також виключає з обвинувачення таку обтяжуючу обставину, як рецидив злочинів, оскільки повторність вчинення злочину є кваліфікуючою ознакою за ч.2 ст.186 КК України і не може бути визнана судом обтяжуючою обставиною.
Обвинувачений характеризуються негативно, раніше вже вчиняв злочини та неодноразово був судимий, даний злочин вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком суду, однак є особою молодого віку, а тому за таких обставин суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, яке на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено.
Речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за цим вироком, приєднати частину невідбутого покарання, призначеного за ч.2 ст.185 КК України вироком Володимир-Волинського міського суду від 18 вересня 2013 року, та остаточно призначити за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років і шість місяців.
Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з 21 серпня 2015 року, зарахувавши у відбутий строк час тримання ОСОБА_7 під вартою з 30 грудня 2014 року до 21 серпня 2015 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази сім-картку з абонентським номером НОМЕР_2 залишити в матеріалах кримінального провадження, зимову куртку, пару зимових черевиків, мобільний телефон марки «NOКІА 6300» та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту одержання його копії.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1