Справа № 10-114/2011 Головуючий у І інстанції Воронцова С.В.
Категорія - скарга Доповідач Оседач М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів Демченка О.В., Широян Т.А.

з участю прокурора Кожедуба В.М.

адвоката - ОСОБА_2

скаржників - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляціями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старшим слідчим прокуратури м. Чернігова ОСОБА_5 21 березня 2011 року було винесено постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за фактом перевищення службових повноважень, що супроводжувалось насильством, за ознаками злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 236-7 КПК України, в якій просив постанову про порушення кримінальної справи скасувати, через незаконність та необґрунтованість.

Розглядаючи скаргу, Деснянський районний суд м. Чернігова своєю постановою від 29 березня 2011 року залишив її без задоволення.

Своє рішення суд аргументував тим, що органами досудового слідства при порушенні кримінальної справи були додержані вимоги ст.ст. 94, 97, 98 КПК України.

Не погоджуючись з даною постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляцію, в якій просить її скасувати та винести нове судове рішення, яким скасувати постанову про порушення кримінальної справи. Постанову суду вважає незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що заяви не можуть бути приводом до порушення кримінальної справи, оскільки особи які їх подали не були попереджені про кримінальну відповідальність. На думку апелянта, постанова про порушення кримінальної справи не відповідає вимогам ст. 130 КПК України і в ній достатніх обєктивних даних, які свідчили б про наявність в його діях ознак злочину, під час відповідної перевірки не встановлено, а також не зазначено, в чому саме було виражене перевищення влади або зловживання службовим становищем.

В апеляції, ОСОБА_4 ставить питання про скасування постанови суду через незаконність із направленням справи на новий судовий розгляд. Вважає, що зібрані органом досудового слідства дані, а саме заяви потерпілих та пояснення осіб та потерпілих є такими, що отриманні з порушенням вимог чинного кримінально-процесуального законодавства. На думку апелянта, постанова про порушення зазначеної вище кримінальної справи є невмотивованою, бо не містить належного обґрунтування прийняття такого рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення скаржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх захисника, які підтримали доводи апеляцій та просили їх задовольнити з вказаних підстав, думку прокурора, який вважає постанову суду законною та обґрунтованою, а апеляції безпідставними, перевіривши матеріали кримінальної справи в повному обсязі та обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Згідно зі ст. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти лише наявність передбачених ст. 94 КПК України, приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи, і не вправі розглядати і заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Дані вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Дослідивши постанову про порушення кримінальної справи від 21 березня 2011 року та матеріали справи, суд вірно зазначив у своєму рішенні, що порушень чинного процесуального законодавства України при її постановленні допущено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку приводом до порушення кримінальної справи стали заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Підставою порушення кримінальної справи є матеріали службового розслідування ВВБ в Чернігівській області СВБ ГУБОЗ МВС України, тобто достатні дані, які містять ознаки злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Наведене свідчить про те, що старший слідчий прокуратури м. Чернігова діяв в межах кримінально-процесуального закону.

За таких обставин, суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно дослідив всі обставини справи та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства, що б потягли за собою безумовне скасування постанови суду, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 379, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2011 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого прокуратури м. Чернігова ОСОБА_5 від 21 березня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за фактом перевищення службових повноважень, що супроводжувалось насильством, за ознаками злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України без змін.

СУДДІ:

М.М. ОСОБА_8 ОСОБА_9 Демченко