печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві у режимі відеоконференції провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій ставить питання про зобов`язання Генеральну прокуратуру України внести відомості по заявам про злочини до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він направив до Генеральної прокуратури України заяви від 13.12.2013, 11.03.2014, 19.03.2014, 06.03.2014, 20.02.2014, 27.02.2014, 26.03.2014, 05.05.2014, 04.03.2014 та 29.04.2014 про злочин, вчинений, на його думку працівниками РВ ГУ МВС України Ленінського та Жовтневого районів м. Дніпропетровська, однак всупереч ст. 214 КПК України відомості по заявам станом на день звернення зі скаргою до ЄРДР внесені не були.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , участь якого була забезпечена шляхом проведення відеоконференції, доводи та вимоги скарги підтримав з підстав, викладених в скарзі.

Представник Генеральної прокуратури України в судові засідання 29.05.2014, 13.06.2014, 15.07.2014 та 28.07.2014 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України ( ч.1 ст. 26 КПК України).

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку ОСОБА_3 , приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 13.12.2013, 11.03.2014, 19.03.2014, 06.03.2014, 20.02.2014, 27.02.2014, 26.03.2014, 05.05.2014, 04.03.2014 та 29.04.2014 ОСОБА_3 направляв до Генеральної прокуратури України заяви про злочин, вчинений, на його думку працівниками РВ ГУ МВС України Ленінського та Жовтневого районів м. Дніпропетровська.

Згідно ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Зі змісту ст. 214 КПК України, після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, у слідчого, прокурора виникає обов`язок розглянути заяву в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Цього у провадженні зроблено не було.

За таких обставин, а також враховуючи, що розгляд справи у відповідності до положень ст. 22 КПК України відбувається на засадах змагальності, вважаю наявними підстави для зобов"язання Генеральну прокуратуру України розглянути заяви ОСОБА_3 в порядку та строки, передбачені ст.214 КПК України.

В задоволенні решти вимог скарги слід відмовити.

Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Генеральної прокуратури України розглянути заяви ОСОБА_3 від 13.12.2013, 11.03.2014, 19.03.2014, 06.03.2014, 20.02.2014, 27.02.2014, 26.03.2014, 05.05.2014, 04.03.2014 та 29.04.2014 в порядку та строки, передбачені ст.214 КПК України.

В задоволенні решти вимог скарги, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1