ВИРОК
Іменем України
Дата документу 24.12.2015
24 грудня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Красноградського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
З 23 березня 2012 року обвинувачений ОСОБА_6 проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ України.
Наказом начальника УМВС України в Полтавській області № 220 о/с від 30 травня 2014 року йому було присвоєно спеціальне звання лейтенант міліції.
Наказами начальника УМВС України в Полтавській області № 267 о/с від 25 травня 2015 року та № 290 о/с від 5 червня 2015 року ОСОБА_6 був призначений на посаду слідчого слідчого відділення Київського РВ Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області, зайнявши таким чином відповідальне становище, в зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст. 40 КПК України уповноважений проводити слідчі дії, доручати проведення слідчих дій відповідним оперативним підрозділам, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України.
Відповідно до посадових обов`язків слідчого СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, яка затверджена першим заступником начальника СВ Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 8 червня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_6 забезпечує повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК строків та зобов`язаний не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що неправомірної вигоди він не отримував, а вчинив шахрайство з тим, щоб незаконно шляхом обману заволодіти грошовими коштами потерпілого та вважає такі показання як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинене. Така його позиція є неспроможною та спростовується зібраними по справі і перевіреними в ході її судового розгляду доказами.
Під час слідчого експерименту, проведеного з його участю в ході досудового розслідування, протокол про що був досліджений в суді, потерпілий ОСОБА_5 підтвердив факт вимагання у нього обвинуваченим неправомірної вигоди, вказавши на місце, де це відбувалося та місце передачі грошей (том 1 а. п. 144-149).
Відповідно до протоколу обшуку від 13 липня 2015 року у обвинуваченого ОСОБА_6 , крім іншого, було вилучено грошові кошти в сумі 7000 грн. номіналом купюр 100 грн. кожна - всього 70 купюр (том 1 а. п.117-121).
Згідно висновку судової експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 8070 від 2 вересня 2015 року (том 1 а. п. 141-143) на поверхні кожної з наданих грошових купюр в сумі 7000 грн., а саме сімдесяти купюр номіналом 100 грн., на поверхні марлевих тампонів зі змивами з правої та лівої рук обвинуваченого ОСОБА_6 , на поверхні наданих брюк (спереду в області правої прорізної кишені та на мішковині вказаної кишені) є нашарування спеціальної хімічної речовини люмінофору. На поверхні марлевого тампону, наданого на дослідження у якості контрольного зразка, нашарування спеціальної хімічної речовини люмінофору відсутні.
Спеціальна хімічна речовина, нашарування якої виявлені на поверхні кожної з наданих грошових купюр в сумі 7000 грн., спеціальна хімічна речовина, нашарування якої виявлені на поверхні марлевих тампонів зі змивами з правої та лівої рук обвинуваченого ОСОБА_6 , спеціальна хімічна речовина, нашарування якої виявлені на поверхні наданих брюк (спереду в області правої прорізної кишені та на мішковині вказаної кишені), мають спільну родову належність як між собою, так і з наданим зразком спеціальної хімічної речовини.
Відповідно до протоколу огляду відеозаписів з камер зовнішнього спостереження ресторану «Автогриль мисливець Полтава», що по вул. Київське Шосе, 74-б в м. Полтаві встановлено факт перебування обвинуваченого та потерпілого 13 липня 2015 року з 12 год. 16 хв. до 12 год. 19 хв. в автомобілі Subaru Outback д. н. з. НОМЕР_1 , який належить останньому (том 1 а. п. 152-153).
Згідно протоколу огляду мобільного телефону BlackBerry, який належить потерпілому (том 1 а. п. 213-215), та вивчення історії викликів абонента № НОМЕР_2 , підписаного як « ОСОБА_9 » встановлено, що обвинувачений спілкувався з потерпілим 9,11, 15, 16, 17, 22, 24 червня, 1, 3 та 9 липня 2015 року.
В ході дослідження розсекречених протоколів, складених за результатами НСРД щодо ОСОБА_6 та перегляду відповідних відеозаписів встановлено, що 13 липня 2015 року під час зустрічі останній повідомив ОСОБА_5 про необхідність передачі йому 7000 грн. неправомірної вигоди за розслідування кримінального провадження та встановлено факт одержання ним вказаної суми. Аналіз змісту розмови між обвинуваченим і потерпілим свідчить про те, що ОСОБА_6 веде розмову саме про необхідність надання йому неправомірної вигоди, висловлюючи різні міркування з приводу того, кому може бути передана частина із отриманих ним від потерпілого коштів.
Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Оцінюючи дії обвинуваченого, суд вважає, що він шляхом вимагання вчинив саме одержання неправомірної вигоди, на що в ході розгляду справи в суді вказав потерпілий ОСОБА_5 , наполягаючи при цьому, що передавав обвинуваченому на його вимогу грошові кошти за те, щоб той не прийняв рішення про закриття кримінального провадження, по якому він був визнаний потерпілим, чим він йому погрожував, що грубо б порушило його права.
При цьому суд виходить з встановленого законом правила, що вимагання може мати місце лише у тому випадку, якщо винна особа з метою одержання неправомірної вигоди, погрожуючи вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди правам чи законним інтересам того, хто надає неправомірну вигоду, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена надати неправомірну вигоду із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам. Тобто, законність прав та інтересів, які той, хто надає неправомірну вигоду, захищає шляхом дачі неправомірної вигоди, має бути однією із основних і обов`язкових ознак вимагання.
Вимагання неправомірної вигоди може бути поставлено у провину лише у тому випадку, якщо винна особа з метою одержання неправомірної вигоди погрожує вчиненням або не вчиненням дій, які можуть завдати шкоди правам чи законним інтересам того, хто дає неправомірну вигоду, або створює такі умови, за яких особа не повинна була, а вимушена дати неправомірну вигоду із метою запобігання шкідливим наслідкам чи законним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений своїми діями, які створили загрозу правам та законним інтересам потерпілого, висловив таку вимогу та створив такі умови, за яких він вимушений був дати йому неправомірну вигоду з тим, щоб кримінальне провадження, по якому він визнаний потерпілим і дослідження доказів по якому не було проведено повно та всебічно, не було закрито, а його права при цьому не були порушені.
Отже, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та кваліфікує його дії, які виразилися у одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за ч. 3 ст. 368 КК України.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив злочин та притягується до кримінальної відповідальності, його характеристику за місцем проживання та колишньої служби, його поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його матеріальний стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Зважаючи на те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин з використанням наданих йому законом службових повноважень, суд відповідно до статті 54 КК України вважає за необхідне застосувати щодо нього додаткове покарання у виді позбавлення спеціального звання лейтенант міліції, яке йому було присвоєно на час виконання службових обов`язків.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в правоохоронних органах на два роки з конфіскацією ? частини належного йому майна та з спеціальною конфіскацією майна.
Згідно ст. 54 КК України позбавити обвинуваченого ОСОБА_6 спеціального звання лейтенант міліції.
Стягнути з обвинуваченого на користь держави 1845 грн. судових витрат.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1