Справа № 199/1577/15-к
УХВАЛА

03.11.2015 року місто Дніпропетровськ
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 суду фактично заявив клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, оскільки «…його особисте здоров`я, самопочуття погіршилося…» , також скаржиться на галюцинації.
У відповідності зі ст.509 КПК України,
1.слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психіатричну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:
1)наявність, згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;
2)поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи вимоги Кримінального процесуального кодексу України щодо призначення стаціонарної психіатричної експертизи, вважає, що клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.
29.10.2015 року на запити суду з СІЗО № 3 надійшли дві відповіді, згідно яких обвинувачений ОСОБА_5 скарг на стан здоров`я не виказував, на амбулаторно-диспансерному обліку в медичній частині з приводу хронічних захворювань не перебував та за медичною допомогою з проявами гострих захворювань не звертався.
Відповідно висновку судово-психіатричного експерта №43 від 17.02.2015 року ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням в період часу, який відноситься до інкримінуємого йому діянню, не страждав і в теперішній час не страждає. Має раніше і має на теперішній час емоційно не урівноважений розлад особи. За своїм психічним станом у теперішній час іспитує мий також може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. У застосуванні примусових мір медичного характеру не потребує.
Крім того, на підставі 08.06.2015 року вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська і Ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.10.2015 року ОСОБА_5 не визнано неосудним, а визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та засуджено до 6 років позбавлення волі.
Таким чином, з огляду на викладене, відповідно до ст.509 КПК України, суд не находе підстав для призначення додаткової або повторної судово-психіатричної експертизи за клопотанням ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 110, 332, 369, 371, 372, 509 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення судово-психіатричної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1