Справа № 561/1022/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
його законного представника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне кримінальне провадження № 0000236 від 21 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, з середньою освітою, одружену, раніше не судиму, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2015 року близько 19.00 год. ОСОБА_6 перед під`їздом житлового будинку, що на АДРЕСА_2 , схопивши рукою малолітнього ОСОБА_4 за праве передпліччя умисно нанесла йому один удар рукою в область сідниць, в результаті чого заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин сідниць, правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе не визнала. Суду показала, що 20 серпня 2015 року близько 19.00 год. вона дійсно біля під`їзду будинку, що на АДРЕСА_2 вдарила малолітнього ОСОБА_4 рукою по сідницях, через те, що останній ображав її малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Такий удар не міг призвести до легких тілесних ушкоджень. Вказувала, що в праве передпліччя малолітнього ОСОБА_4 вона не била.
Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_5 суду показала, що 20 серпня 2015 року близько 19.00 год. додому прийшов її син ОСОБА_4 на правому передпліччі та сідницях якого вона виявила почервоніння. ОСОБА_4 сказав, що його вдарила ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_5 викликала швидку та міліцію.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченою, винність ОСОБА_6 в умисному легкому тілесному ушкодженні ОСОБА_4 , доведена зібраними по справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, допитана в судовому засіданні в присутності законного представника малолітній свідок ОСОБА_8 суду показала, що 20 серпня 2015 року близько 19.00 год. перед під`їздом житлового будинку на АДРЕСА_2 ОСОБА_6 схопила рукою її брата ОСОБА_4 за праве передпліччя, розвернула його обличчям до себе, та тримаючи лівою рукою за живіт, правою рукою вдарила його по сідницях. ОСОБА_4 ОСОБА_6 набила через те, що він посварився з її сином ОСОБА_7 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 242 від 30.09.2015 року у малолітнього ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин сідниць, правого передпліччя. Кожне з вказаних тілесних ушкоджень відноситься до розряду легких тілесних ушкоджень (а.с.29).
Висновок судово-медичної експертизи узгоджується з послідовними та логічними показаннями малолітнього свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 умисно нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 , є мотивованим, науково обґрунтованим, і сумнівів у суду не викликає.
Оцінюючи показання обвинуваченої ОСОБА_6 , у яких вона вказує про те, що нанесений нею удар по сідницях не міг призвести до виникнення легких тілесних ушкоджень у малолітнього ОСОБА_4 , оцінюються судом як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Така позиція обвинуваченої не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину. Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченої ОСОБА_6 суд враховує те, що ОСОБА_6 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с.30), за місцем проживання характеризується як особа, до якої нарікань з боку сусідів та виконкому за останні два місяці не надходило (а.с.31), раніше не судима (а.с.32).
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 у відповідності до ст. 66 КК України відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , визначені ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітнього.
За таких обставин суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нею нових злочинів є покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 60 (Шістдесят) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1