У Х В А Л А
17 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі Слакві ОСОБА_2
начальника відділення
СВ Рівненського МВ УМВС ОСОБА_3
заявника скарги ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,-
В с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся зі скаргою ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_4 , скаргу підтримав з підстав, які в ній викладені. Просив суд скасувати названу вище постанову .
Начальник відділення СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення скарги надав слідчому судді матеріали вказаного вище кримінального провадження.
Постановою вказаного вище слідчого від 31 січня 2015 року було закрите кримінальне провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Закриваючи провадження слідчий керувався ст.ст. 110 ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.
У відповідності до ч.1 п.2 ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Пункт 3 частини 1 статті 303 та частина 1 статті 304 КПК України, надають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів з моменту отримання постанови.
Зважаючи на викладені обставини (факти) в скарзі, враховуючи наведені законодавчі норми, ОСОБА_4 має право оскаржити постанову про закриття кримінального провадження, та строк
оскарження постанови не пропущений, оскільки останній отримав постанову 9.09.2015р.,що стверджується його підписам на постанові.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим досудове розслідування проведено поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження.
При прийнятті рішення слідчим про закриття кримінального провадження в повній мірі не досліджені обставини провадження, а саме, належним чином не встановлена та не допитана особа яка заподіяла тілесні ушкодження громадянці ОСОБА_6 .. Також не допитана органом досудового розслідування остання, з приводу отримання нею тілесних ушкоджень, які згідно висновку експерта №2 від 02 січня 2015р. при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді трьох крововиливів та садна на бокових і перебній поверхнях шиї. Вказані тілесні ушкодження виникли від не менш як чотирьох травматичних дій тупого)их) предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, потер міну спричинення не суперечать строку, вказаному в постанові, а саме 01.01.2015р., цілком могли бути спричинені пальцями рук сторонньої особи і згідно п.2.3.5.»Правил судово - медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р.№6, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Із дослідженого в судовому засіданні вказаного вище кримінального провадження слідує, що досудове розслідування розпочате проводилось за заявою ОСОБА_4 який є заявником скарги та який в кримінальному провадженні не був допитаний як свідок, як вбачається із постанови від 31.01.2015р..
Слідчим ОСОБА_5 не перевірено та не надано належної оцінки, обставинам викладених в заяві ОСОБА_4 на ім`я Т.в.о. начальника МВ УМВС України в Рівненській області від 2.01.2015р. про нанесення тілесних ушкоджень його сестрі ОСОБА_6 , чоловіком останньої ОСОБА_7 ..
Посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження на те, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , особисто до Рівненського МВ УМВС з заявою , щодо спричинення їй тілесних ушкоджень не зверталась, тому справа підлягає закриттю, не заслуговують на увагу, оскільки такий висновок слідчого не ґрунтуються на вимогах кримінально процесуального законодавства.
У відповідності до вимог ст.ст.9, 40 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, цих вимог закону дотримано не було, в зв`язку з чим прийнята ним постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Крім того, слідчий закриваючи постановою вказане кримінальне провадження не зазначив в резолютивній частині в діях якої особи відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст.125 КК України.
Отже, під час проведення досудового розслідування необхідно слідчому прийняти рішення за названою вище заявою з дотриманням вимог Кримінального процесуального законодавства, з`ясувати викладені в ухвалі слідчого судді обставини, надати їм належну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Згідно із ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 303,305 КПК України, слідчий суддя -
У х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.
Копію ухвали надати сторонам та направити прокурору м. Рівне .
Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1