Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
5-226кз15: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 16.09.2015. Забезпечено надання загального доступу: 16.09.2015.
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3,

перевіривши в судовому засіданні 14 вересня 2015 року в м. Києві заяву потерпілої ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2015 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2013 року ОСОБА_5 засуджено за пунктом 4 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років і 6 місяців.

Вироком Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2013 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення йому покарання скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за скоєння злочину, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 115 КК до покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2015 року касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

У заяві потерпіла ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 на підставі, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 350, 387, 388, 398 КПК (1960 року) під час розгляду її касаційної скарги та кримінальної справи щодо ОСОБА_5 касаційним судом.

Зазначає про незаконність вироку апеляційного та ухвали касаційного судів у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Стверджує про неоднакове застосування судом касаційної інстанції пункту 4 частини другої статті 115 КК, обґрунтовуючи тим, що суд при призначенні ОСОБА_5 покарання повинен був керуватися вимогами ст. 65 КК врахувавши те, що він: з особливою жорстокістю вчинив вбивство людини похилого віку, яка за своїм віком та станом здоров'я не мала змоги захистити своє життя; як на досудовому слідстві, так і в ході судового розгляду справи з метою ухилитися від відповідальності постійно змінював свої показання; злочин учинений засудженим відноситься до категорії особливо тяжких злочинів за які передбачено максимальне покарання - довічне позбавлення волі. На обґрунтування своїх доводів посилається на вирок Апеляційного суду міста Києва від 3 березня 2015 року.

Просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2015 року, а справу щодо ОСОБА_5 направити на новий апеляційний розгляд.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 445 КПК підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання).

Разом з тим, дана процесуальна норма містить застереження, що із зазначених у ній підстав не переглядаються судові рішення з питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання.

Для визначення, чи входить застосування статті 65 КК до вищевказаних застережень, треба враховувати, що прийняття судом рішення про призначення покарання включає такі складові, як: а) дотримання судом нормативно визначених в законі формальних вимог, які стосуються неконкретизованого кола осіб; б) дотримання судом визначених законодавством вимог, які стосуються конкретної винної особи і пов'язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями, тобто правозастосовною інтелектуально-вольовою діяльністю суду з передбаченого кримінальним законом правом вибору одного з можливих варіантів рішення у кримінальній справі).

Аналіз юридичних термінів і понять, які використані у статтях розділу ХI «Призначення покарання» КК свідчить про те, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору при призначенні покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція потребує судового розсуду, підставами для якого при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб'єкта правозастосування.

Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, що прямо стосується застереження, викладеного в пункті 1 частини першої статті 445 КПК.

Зі змісту заяви випливає, що ОСОБА_4 фактично порушує питання про недотримання судом визначених законодавством вимог, що стосуються конкретної винної особи і пов'язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями), що не є підставою для перегляду судового рішення Верховним Судом України.

Додана ж до заяви ухвала апеляційного суду від 3 березня 2015 року щодо ОСОБА_8, на яку потерпіла посилається як на обґрунтування підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, не є остаточним рішенням у справі й не містить правового висновку суду касаційної інстанції щодо застосування норми КК, яка застосована неоднаково.

За таких обставин провадження за заявою не може бути відкрито за відсутності підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 445 КПК.

Крім того, потерпіла, як убачається зі змісту заяви, хоча й зазначає про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, а саме статей 350, 387, 388 КПК (1960 року), які стосуються порядку касаційного оскарження та змісту апеляції, проте не наводить обґрунтування неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми процесуального права, що зумовило у різних справах за подібних обставин ухвалення касаційним судом різних за змістом судових рішень, та не надає жодного рішення суду касаційної інстанції, яке підтверджує неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_4 не може бути визнана обґрунтованою, а оскаржене нею судове рішення таким, що становить предмет перегляду Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтею 445 КПК. За таких обставин підстав для допуску справи за заявою потерпілої ОСОБА_4 до провадження Верховного Суду України немає.

Керуючись статтями 445, 451 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити потерпілій ОСОБА_4 у допуску кримінальної справи щодо ОСОБА_5 до провадження Верховного Суду України для перегляду постановленої у цій справі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...