У х в а л а

4 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд судових рішень щодо засудженого ОСОБА_1 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області вироком від 20 січня 2015 року засудив ОСОБА_1 за частиною другою статті 309 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі статті 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю два роки.

Апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ від 11 березня 2015 року вирок місцевого суду зашив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 4 листопада 2015 року касаційну скаргу прокурора залишив без задоволення, а рішення судів нижчих інстанцій щодо ОСОБА_1 - без зміни.

У заяві заступник Генерального прокурора України порушує питання про перегляд вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку із неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

На його думку має місце неоднакове застосування статті 69-1 КК, яке полягає у різному трактуванні законних підстав призначення покарання, яке не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК у кримінальних провадженнях, коли збитки або шкоду злочином заподіяно не було.

Просить змінити зазначені судові рішення щодо ОСОБА_1: застосувати до засудженого положення статті 69-1 КК та зменшити призначене йому покарання до трьох років чотирьох місяців позбавлення волі.

На підтвердження підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України заступник Генерального прокурора України до заяви додав ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 червня 2012 року та 24 вересня 2013 року.

Заяву заступника Генерального прокурора України перевірено на відповідність положенням чинного КПК, її подано з дотриманням вимог статті 448 КПК, у порядку, передбаченому статтею 449 КПК, та у строк, визначений частиною першою статті 447 КПК, її обґрунтованість перевірено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 445, 450, 451 КПК,

у х в а л и л а:

Відкрити провадження в справі за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_1 Верховним Судом України.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2