П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ "16" вересня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 364 КК України,-
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються в тому, що на час інкримінованих їм дій, - ОСОБА_11 з липня 1997 року по 16 березня 2011 року, а ОСОБА_12 з травня 2000 року по 16 березня 2011 року проходили військову службу в органах Служби безпеки України на посадах, пов`язаних з оперативно-розшуковою та контррозвідувальною діяльністю і являючись військовими службовими особами, які постійно обіймають посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків та виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням, відповідно до вимог ст. ст. 2, 5, 24, 25 Закону України «Про Службу безпеки України», ст. ст. 1, 2, 4, 5, 6, 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність», виданих на розвиток цих законів наказів і інструкцій Голови Служби безпеки України, згідно своїх функціональних обов`язків, будучи наділеними правами проводити гласні і негласні контррозвідувальні та оперативно-розшукові заходи, здійснювати співробітництво з громадянами України, розробляти і реалізовувати заходи щодо запобігання, усунення та нейтралізації загроз інтересам держави та суспільства, вимагати від громадян припинення правопорушень, зобов`язаний був здійснювати захист економічного потенціалу України; законних інтересів держави від посягань з боку окремих осіб; забезпечувати захист конституційного ладу України від протиправних посягань; проводити роботу по виявленню, попередженню та припиненню розвідувально-підривної діяльності іноземних спецслужб; діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; додержуватися Конституції України та законів України; належним чином і в повному обсязі виконувати вимоги відомчих нормативних актів; кваліфіковано і сумлінно виконувати покладенні на них службові обов`язки; захищати і поважати конституційні права і свободи людини і громадянина.
На початку лютого 2009 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали інформацію про те, що громадянин ОСОБА_8 займається протиправною діяльністю, а саме виготовляє та продає підроблені дипломи про освіту. З метою вимагання у ОСОБА_8 передачі їм грошових коштів за нерозголошення указаних відомостей та незаконного збагачення за рахунок обернення на свою користь майна останнього капітан ОСОБА_11 та майор ОСОБА_12 вступили у злочинний зговір між собою. Відповідно до попередньо розробленого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 детального плану вчинення кожного конкретного злочину та розподілу ролей між його співучасниками, останні під виглядом проведення оперативно-розшукових заходів по затриманню злочинця та розкриття злочину повинні були проникнути у житло ОСОБА_8 . Знаходячись у приватному володінні останнього ОСОБА_11 та ОСОБА_12 мали намір під приводом розголошення нібито наявних матеріалів протиправної діяльності ОСОБА_8 вимагати від ОСОБА_8 передачі їм коштів, а також заволодіти знайденими у житлі коштами, бланками підроблених документів та іншим виявленим майном.
Дійшовши між собою згоди про дії кожного співучасника вчинення злочинів, 10.02.2009 р. близько 7 год. 30 хв. ранку ОСОБА_11 та ОСОБА_12 прибули до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де з метою відкритого викрадення майна, перевищуючи свої службові повноваження, представились ОСОБА_8 співробітниками СБ України, пред`являючи при цьому свої службові посвідчення, та вводячи в оману останнього, під приводом нібито проведення оперативно-розшукових заходів по затриманню злочинця та розкриття злочину, без належного документального оформлення та передбачених чинним законодавством України підстав, проникли до будинку ОСОБА_8 .
Знаходячись у житлі ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи відповідно до попередньо розробленого ними плану вчинення злочину та розподілу обов`язків між собою, погрожуючи розголосити нібито наявні відомості про злочинну діяльність ОСОБА_8 , а також його сина ОСОБА_8 , який також перебував вдома та являється інвалідом 3 групи, наказали останнім відкривати всі наявні в будинку шафи, тумбочки тощо.
Сприймаючи реальними погрози ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та його син ОСОБА_8 почали виконувати їхні вимоги. Під час цього ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , виявив грошові кошти в сумі 1700 доларів США та 3400 грн., зразки підроблених дипломів про вищу освіту та паспорти громадянина України на ім`я ОСОБА_8 та його сина ОСОБА_8 , паспорти громадянина України для виїзду за кордон вказаних осіб, а також жорсткий диск від комп`ютера, що також належав ОСОБА_8 . Указані кошти та майно ОСОБА_11 , діючи погоджено із ОСОБА_12 , відкрито викрав у присутності ОСОБА_8 та його сина ОСОБА_8 , які, в свою чергу, усвідомлювали протиправний характер дій зазначених осіб.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на особисте протиправне збагачення за рахунок обернення на свою користь майна ОСОБА_8 , ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_12 , будучи службовими особами - співробітниками правоохоронного органу та використовуючи своє службове становище, почали вимагати у ОСОБА_8 5000 доларів CШA за повернення указаних вище двох паспортів громадянина України, двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон, жорсткого диску від комп`ютера, зразків підроблених дипломів про вищу освіту, а також за нерозголошення даних про зайняття указаними особами злочинною діяльністю. При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 повідомили ОСОБА_8 про час та місце передачі вимагаємої суми коштів, а саме 17 година 10 лютого 2009 року біля Лівобережного поштамту, що у м. Києві, після чого залишили будинок останнього.
Під час зустрічі 10 лютого 2009 року близько 17 год. біля Лівобережного поштамту в м. Києві ОСОБА_8 зазначив ОСОБА_11 , який діяв погоджено із ОСОБА_12 , про те, що указаної суми коштів у нього не має та просив зменшити її до 2 тис. доларів США, які зможе надати цього ж дня о 19 год. у зазначеному вище місці.
У подальшому ОСОБА_11 , діючи погоджено із ОСОБА_12 , змінив місце передачі вимагаємих грошових коштів, перенісши його до Венеціанського мосту, що у Гідропарку м. Києва.
У цей же день факт передачі ОСОБА_8 частини вимагаємих ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , коштів у сумі 1600 доларів США, з яких 300 доларів США були справжніми (серія НВ №27878310В, серія FB №49014409C, серія HB №69170456B), а решта копії банкнот номіналом по 100 доларів США, був зафіксований співробітниками Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в м. Києві.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства.
Вислухавши думку підсудних, які клопотання підтримали, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного:
Підсудний ОСОБА_12 свою вину не визнав та пояснив з 15 травня 2000 року по 16 березня 2011 року він проходив військову службу в органах Служби безпеки України на посадах, пов`язаних з оперативно-розшуковою та контр розвідувальною діяльністю.
З потерпілими ОСОБА_8 не було і нема ніяких відносин. Познайомився з ними перший раз у військовому суді Київського гарнізону. ОСОБА_12 заявляв клопотання про проведення очної ставки на досудовому слідстві в 2009 році, але йому було відмовлено.
Події 9 лютого 2009 року він не пам`ятає, а 10 лютого 2009 року у час, коли начеб-то грабували потерпілих, він знаходився в іншому місці. Він був у своєї знайомої на прізвище ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 . Звечора, 09 лютого, після 19:00 годин, близько 21-22 годин і до ранку 10 лютого він перебував по вказаній вище адресі. Ще 09 лютого вони домовились із ОСОБА_14 зустрітись в ПКіВ «Гідропарк», так як зі слів останнього, він повинен був йому повідомити «щось цікаве». Приблизно о 18:00 ОСОБА_12 приїхав на метро «Гідропарк», де зустрівся із ОСОБА_14 в переході на виході із метро. За пропозицією ОСОБА_14 , він поклав свій рюкзак із речами, а саме: особиста печатка, грошові кошти в сумі 1410 $ США, Кримінальний кодекс, Кримінально-процесуальний кодекс, записні книжки, кулькові ручки та ін. Автомобіль ОСОБА_14 марки «КІА маджентіс», сірого кольору, знаходився близько в 300 метрів від місця, де вони зустрілись. ОСОБА_14 повідомив йому, що вийшов на людей, які займаються підробкою документів, при цьому сказав, що для перевірки інформації про підробку документів, він надав фотографію ОСОБА_12 тим людям, які займаються підробкою. Фотокартку ОСОБА_12 . ОСОБА_14 міг використати коли той давав йому для оформлення в басейн «ЦСК». Коли ОСОБА_14 повідомив йому цю інформацію, він засмутився. З цього приводу виникла сварка. При цьому розмова ця відбулась вже в кафе, назви якого ОСОБА_12 не пам`ятає, і з причини сварки, вони навіть не повечеряли. ОСОБА_12 вийшов із кафе і на метро поїхав додому, не пам`ятає куди саме, так як він часто змінював своє місце проживання.
Підсудний ОСОБА_11 вину не визнав та відмовився надати покази.
Потерпілі ОСОБА_8 (1960 р.н.) та ОСОБА_8 (1985 р.н.) в судовому засіданні пояснили, взимку 2009 року біля 07 години ранку по АДРЕСА_3 , до їх будинку потерпілих, постукали в двері та повідомили що це міліція, що сталось вбивство. До будинку зайшли ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , назвавшись працівниками СБУ, погрожували заарештувати за підробку документів. Потім ОСОБА_15 сказав, що за матеріальну допомогу ніхто нікого не посадить. В нього була певна сума грошей, а саме від 500-700 доларів США і в гривнях від 2400-2700 купюрами можливо по 200 грн. ті гроші, які лежали в нього десь в шафі, він передав ОСОБА_15 , який сказав, що цього не достатньо. Вони домовились, що після обіду потерпілий повинен донести гроші в сумі 5000 доларів США на Лівобережний поштамт о 14-00 годині того ж дня. Підсудні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , забрали вінчестер від комп`ютера, який знаходився у будинку а також ксерокопії якихось документів. Підсудні перебували в будинку близько години, а коли пішли, потерпілі звернулись з усною заявою до чергового ОСОБА_16 , що на станції метро «Чернігівська». Із ОСОБА_14 і ОСОБА_15 вони домовились зустрітись чи на 17:00, чи на 19:00 в Гідропарку. Перед зустріччю ОСОБА_8 в міліції отримав муляж грошей та поїхав на своїй машині на зустріч з ОСОБА_14 на мосту в Гідропарку, де передав останньому муляж грошей і в цей момент набігла міліція.
Допитані судом в якості свідків працівники УБОЗ ГУ МВС м. Києва ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 показали про обставини звернення до УБОЗ м. Києва потерпілого ОСОБА_8 та оперативні заходи, які вживались по затриманню ОСОБА_11 та про обставини його затримання 10.02.2009 року на території ПКіВ «Гідропарк» в м. Києві.
Допитані судом в якості свідків працівники СБУ України ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 показали про відомі їм події, пов`язані іх обставинами затримання 10.02.2009 року працівника СБУ ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_26 , декілька років назад вона з чоловіком збирались до її подруги в гості. Біля метро «Дарниця» підійшли до них працівники міліції, які були одягнені в цивільний одяг, показали своє посвідчення та попросили, щоб вони були понятими при виготовленні так званої «кукли», так як один із працівників міліції вимагав взятку. Запросили пройти в будівлю, де і виготовлялась «кукла». Її виготовляли при нашій присутності, працівники міліції взяли 100 доларову купюру, від копіювали на ксероксі, поклали в поліетиленовий пакет, вони розписались і все.
Свідки ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та ОСОБА_28 повідомили суду про їх участь як понятих в лютому 2009 року при проведенні слідчих дій по документуванню злочину вимаганню хабара та затриманню ОСОБА_11 .
Дослідивши наведені фактичні дані та інші докази, наявні у матеріалах кримінальної справи, суд прийшов до висновку, що досудове слідство по справі проведено поверхово і однобічно, органом досудового слідства не проведено всіх належних та можливих слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне встановлення фактичних обставин, допущені порушення кримінально-процесуального законодавства.
Так, досудовим слідством не перевірено у повному обсязі версію підсудного ОСОБА_12 щодо непричетності його до вчинення інкримінованих йому злочинів, не вжито вичерпних заходів щодо встановлення можливих очевидців учинених злочинів, які інкриміновані підсудним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зокрема не допитано мешканців сусідніх будинків розташованих поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 та не спростовано версію ОСОБА_12 щодо його знаходження під час вчинення інкримінованих йому злочинів у іншому місці.
Зазначена неповнота досудового слідства, на думку суду, не може бути усунута в ході судового розгляду.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» від 11.02.2005 року, досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст.ст. 22 і 64 КПК не були досліджені або були поверхово досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого, тощо).
Відповідно до п.9 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України,- повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.
Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що допущена неповнота проведеного досудового слідства по даній справі перешкоджають суду повно, всебічно та об`єктивно розглянути справу, встановити істину по справі, та не можуть бути усунути в судовому засіданні, оскільки для їх усунення потрібні слідчі дії, спрямовані на збирання нових доказів та провадження дій в такому обсязі, виконання яких неможливо з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду, та з урахуванням того, що суд не є органом розслідування, і у відповідності до вимог ст. 315-1 КПК України та вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» - завдання судових доручень є перевірка і уточнення фактичних даних, одержаних під час досудового слідства, а не усунення неповноти досудового слідства; а обов`язок по всебічному, повному і об`єктивному обставин справи, та виявленню обставин, що викривають та виправдовують обвинуваченого, у відповідності до вимог ст. 22 КПК України, покладаються на прокурора, слідчого, особу, яка проводить дізнання.
Відповідно до ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
З цих мотивів справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, в ході якого необхідно шляхом проведення відповідних слідчих дій усунути вищезазначені порушення кримінально-процесуального законодавства та неповноту слідства.
Підстав для зміни підсудним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 281 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами Україні законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» від 11.02.2005р., суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України направити військовому прокурору Дарницького гарнізону Центрального регіону України для проведення додаткового розслідування.
Запобіжний захід підсудним - підписку про невиїзд - залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 діб з моменту оголошення.

Суддя: