Справа № 160/306/15-к Провадження №11-кп/773/465/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 000026 за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 на вирок Локачинського районного суду від 03 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:
За даним вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, працюючого водієм СГ ПП "Ромашка", одруженого, несудимого;

та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, працюючого водієм СГ ПП "Ромашка", одруженого, несудимого,

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі якої, кожному з них призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення на його користь з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заподіяної моральної та моральної шкоди відповідно в розмірах 25000 грн. та 1666,50 грн. залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 по 1000 грн. в рахунок понесених ними процесуальних витрат на правову допомогу.

За вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнані винні та засуджені за те, що вони 1 березня 2015 року близько 18 год. 30 хв. перебуваючи в с. Губин, Локачинського району, поблизу місцевого магазину "Калина", та будучи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, спричинили ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден шиї та забою правого ліктевого суглобу.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого посилається на невідповідність, як висновків суду фактичним обставинам справи, так і призначеного судом покарання тяжкості вчиненого злочину особам винних через його м`якість. В обґрунтування зазначає, що у мотивувальній частині вироку суд, формулюючи обвинувачення визнаного судом доведеним, не зазначив ні способу вчинення інкримінованого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину, ні форми їх вини, однак в той же час, кваліфікував їх дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння потерпілому умисних легких тілесних ушкоджень, чим допустив істотні суперечності при формулюванні обвинувачення.

Окрім цього вважає, що суд безпідставно:

- при призначенні покарання обвинуваченим визнав в якості обставин, що пом`якшують їх покарання щире каяття обвинувачених, а також їх сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, що призвело до призначення їм надто м`якого покарання;

- залишив без розгляду заявлений потерпілим цивільний позов та зменшив розмір належних до стягнення витрат останнього на правову допомогу.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 винними у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі якої призначити їм покарання кожному у виді виправних робіт строком на один рік, задовольнити заявлений потерпілим позов у повному обсязі, а також стягнути з обвинувачених на користь ОСОБА_7 понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 6500 грн.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, представника потерпілого, який підтримав останню та просив її задовольнити, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу лише щодо скасування вироку в частині вирішення цивільного позову, та призначення нового судового розгляду, заперечивши її в іншій частині, обвинувачених та захисника, які заперечили апеляційну скаргу та просили залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами останньої, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ж п. 2 ч. З ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає відповідальність за заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Однак, як вбачається із оскаржуваного вироку суд першої інстанції, при формулюванні у мотивувальній частині вироку обвинувачення визнаного судом доведеним, допустив суперечності, саме визнавши доведеним, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спричинили потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, однак в той же час, кваліфікував їх дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

З огляду на це апеляційний суд приходить до висновку що, суд у вироку не встановив та не зазначив суб`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину, а саме форму їх вини, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Доводи представника потерпілого про безпідставність залишення судом цивільного позову без розгляду, через подачу останнього після проведення підготовчого засідання, апеляційний суд вважає обґрунтованими, оскільки у відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій злочином завдано майнову та моральну шкоду має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого до початку судового розгляду, який згідно ч. 2 ст. 347 КПК України починається з короткого викладу прокурором обвинувального акту.

Крім того, зменшуючи розмір стягнення на користь ОСОБА_7 понесених ним документально підтверджених витрат на правову допомогу, суд не вмотивував таке своє рішення в цій частині та взагалі не зазначив будь-яких норм закону, якими він керувався на підтвердження своїх висновків.

Оскільки вищезазначені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

Разом з тим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в силу положень 404 КПК України та за відсутності відповідних клопотань учасників судового розгляду усунути вказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити відповідно до ст. 420 КПК України новий вирок, як про це просить апелянт, а тому вважає за необхідне призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Оскільки вирок скасовується у зв`язку з істотними прошеннями вимог кримінального процесуального закону, тому згідно положень ч. 2 ст. 415 КПК України, доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо неправильного застосування закону України про кримінальне покарання апеляційний суд не перевіряє.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, перевірити доводи апеляційної скарги потерпілого про неправильне застосування закону України про кримінальну покарання і, в залежності від встановленого ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 415 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Локачинського районного суду від 03 вересня 2015 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: