АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/2031/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
- 11.12.2012 року Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст.309 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки;
- 11.02.2015 року Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України на 5 років позбавлення волі, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 29 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 11.02.2015 року і остаточно, за сукупністю вироків, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

По справі вирішено питання щодо процесуальних витрат за проведення експертизи та щодо речових доказів.
Судом визнано доведеним, що 29 квітня 2015 року приблизно о 18 год. ОСОБА_6 перебуваючи неподалік будинку 55 по пр.Маяковського в м.Києві, знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходився презерватив з рідиною, що містить наркотичний засіб - ацетильований опій, масою, в перерахунку на суху речовину, 0,580 г, який підняв, тобто повторно незаконно придбав наркотичний засіб, без мети збуту, поклав його до правої передньої кишені своїх штанів, та, незаконно зберігаючи при собі, без мети збуту, переніс до місця свого проживання - до квартири АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати без мети збуту.
Цього ж дня, тобто 29 квітня 2015 року приблизно о 20.30 год. під час проведення працівниками міліції обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , було виявлено і вилучено придбаний ОСОБА_6 наркотичний засіб.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на несправедливість та суворість вироку суду першої інстанції просить пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просив розглядати його апеляційну скаргу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.
Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.309 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів виходить із того, що у відповідності до вимог ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст.65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вищезазначених вимог.

Як вбачається з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, характеризується позитивно, також врахував стан його здоров`я. Крім цього, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Тобто, вирішуючи питання про те, яка саме міра покарання повинна бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, врахував всі ті обставини, які повинні бути враховані ним при вирішенні цього питання і прийшов до висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, з чим і погоджується колегія суддів.

Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 щодо пом`якшення призначеного покарання, то вони не можуть бути визнані достатніми підставами для зміни вироку.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у вироку та були підставою для його зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції ухвалений з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства. Підстави для його зміни - відсутні, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -

п о с т а н о в ил а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Вирок Деснянського районного суду м.Києва від 29 вересня 2015 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4