Справа № 1-н-1/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

31 березня 2011 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І.І.

при секретарі Данилевич Н.І.,

з участю обвинувача прокурора Чурей О.В.,

захисника підсудних адвоката ОСОБА_1,

представника сектору опіки та піклування служби

у справах дітей Перечинської РДА ОСОБА_2,

законного представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду постанову про закриття кримінальної справи та застосування щодо неповнолітнього

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

примусових заходів виховного характеру, -

В С Т А Н О В И В :

14 листопада 2010 року біля 09.30 год. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проникли на загороджену парканом територію дворогосподарства № 8 по вул. Духновича в с. Зарічево Перечинського району, належного ОСОБА_7, звідки умисно, таємно викрали мідну сітку вагою 5,5 кг, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 400,00 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненому суспільно-небезпечному діянні визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 14 листопада 2010 року біля 09.00 год. він разом зі своїм другом ОСОБА_6 домовилися викрасти мідну сітку з одного із дворогосподарств с. Зарічево. По дорозі біля мосту зустріли ОСОБА_5, якому ОСОБА_6 запропонував піти разом з ними викрасти мідну сітку, на що він погодився. Підійшовши до дворогосподарства ОСОБА_7, вони перелізли через паркан, де із землі взяли мідну сітку, яка була скручена у рулон, та перенісши її до мосту, порубали на куски. Поїхавши у м. Перечин, вони на вулиці Толстого зустріли незнайому жінку, якій запропонували купити вказану сітку як металобрухт. Погодившись на їх пропозицію, вона перевірила його магнітом, зважила та заплатила їм 216,00 грн. Отримані гроші вони між собою поділили порівну.

Крім повного визнання неповнолітнім ОСОБА_4 своєї вини, така стверджується й іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями неповнолітнього підсудного ОСОБА_6, який у судовому засіданні показав, що 14 листопада 2010 року біля 09.00 год. зустрів свого знайомого ОСОБА_4, якому запропонував викрасти мідну сітку, яку бачив раніше у одному з дворогосподарств с. Зарічево, на що останній погодився. По дорозі до цього дворогосподарства зустріли ОСОБА_5, якому він також запропонував разом з ними викрасти мідну сітку. Підійшовши до дворогосподарства ОСОБА_7, вони перелізли через паркан, де із землі взяли мідну сітку, яка була скручена у рулон, та, порубавши її на куски, привезли в м. Перечин, щоб здати її як металобрухт. Проходячи по вулиці Толстого побачили жінку, якій запропонували купити від них металобрухт. Погодившись на їх пропозицію, вона перевірила вказаний металобрухт магнітом, після чого зважила його та дала їм гроші у сумі 216,00 грн.;

- показаннями неповнолітнього підсудного ОСОБА_5, який у судовому засіданні показав, що 14 листопада 2010 року біля 09.00 год., повертаючись додому, зустрів своїх друзів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Тоді ОСОБА_6 запропонував йому піти з ними викрасти сітку, яку можна буде здати як металобрухт. Погодившись, вони прийшли до дворогосподарства ОСОБА_7, де перелізли через паркан та із землі взяли мідну сітку, яка була скручена у рулон. Перенісши її до мосту через річку, порубали на куски та відвезли в м. Перечин, де на вулиці Толстого запропонували незнайомій жінці купити її у них як металобрухт. Погодившись, вона перевірила його магнітом, зважила та заплатила їм 216,00 грн., які вони у подальшому між собою розділили;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7, який на досудовому слідстві показав, що 14 листопада 2010 року біля 10.00 год. побачив, що з його дворогосподарства зникла мідна сітка, яка була скручена в рулон та знаходилась біля паркану з бокової сторони будинку. Востаннє бачив сітку цього ж дня ранком. Дана сітка була мідною, висотою біля 1 метра, а довжиною біля 7 метрів. Оскільки він мав намір її продати, то напередодні зважив і вага такої становила 5,5 кг;

- показаннями свідка ОСОБА_8, яка судовому засіданні показала, що 14 листопада 2010 року до неї додому прийшли троє неповнолітніх осіб ромської народності, які запропонували купити від них мідь та показали на мішок, у якому знаходилися куски порубаної сітки. Вона запитала від них, чи ця мідь не крадена, на що вони відповіли, що вона належить їм. Тоді вона погодилася купити мідь як металобрухт за ціною 30,00 грн. за 1 кг. Точну вагу металобрухту пригадати не може. Заплативши хлопцям біля 200,00 грн., такі пішли геть. Згодом вказаний металобрухт продала незнайомому чоловіку з м. Ужгород.

ОСОБА_3, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4, допитана в судовому засіданні в якості свідка з приводу обставин, передбачених ст. 433 КПК України, показала, що вона є матірґю ОСОБА_4 Їх сім'я є малозабезпеченою, дітей вона виховує сама, оскільки чоловік вже чотири роки знаходиться у місцях позбавлення волі. Дитина школу не відвідує, допомагає їй вдома по господарству.

Також вина неповнолітнього ОСОБА_4 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

протоколом огляду місця події дворогосподарства № 8, розташованого в с. Зарічево по вул. Духновича Перечинського району, з якого вбачається, що таке огороджено бетонним парканом. З лівої сторони будинку огороджене металевою сіткою. З даної сторони в кінці будинку дворогосподарство огороджене металевою сіткою від земельної ділянки (а.с. 13-15);

- протоколомами відтворення обстановки та обставин події від 05 січня 2011 року з фототаблицями до них, де детально відображено та показано ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 їх місце зустрічі, дворогосподарство № 8 по вул. Духновича в с. Зарічево Перечинського району, з якого викрали мідну сітку, напрямок, у якому несли її та будинок, де вони продали викрадену мідну сітку на металобрухт (а.с. 62-82).

Суд, оцінюючи наявні в справі й викладені в цій постанові докази, в результаті всебічного, повного та об'єктивного їх дослідження, дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_4 винний у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, а саме 14 років, з якого настає кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, про що свідчить копія свідоцтва про його народження (а.с.101), згідно якого ОСОБА_4 народився 18 червня 1997 року, тому суд вважає, що до такого в порядку ч. 2 ст. 97 КК України слід застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду примусового заходу виховного характеру, суд заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що до неповнолітнього ОСОБА_4 необхідно застосувати примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Керуючись ст. ст. 7-3, 447 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

На постанову суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п'ятнадцяти діб з дня її винесення.

Головуючий: ОСОБА_9