АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-сс/778/684/14 Доповідач 2 інстанція ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріал за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2014 року, якою
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженому,
- підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово протягом двох місяців до моменту розгляду кримінального провадження по суті, за адресою АДРЕСА_1 з покладенням на нього певних обов`язків.
Встановлено строк дії вказаної ухвали до 20.12.2014 року.

Як вказано в ухвалі суду, у слідчому відділі ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 10 вересня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці серпня 2014 року ОСОБА_9 у зв`язку із виникненням гострої потреби у збереженні робочого місця з метою відкриття водійської категорії Д на право керування автобусами, в яких місць для сидіння, крім сидіння водія, перевищує 16, звернувся до акредитованого закладу - Запорізької об`єднаної технічної школи товариства сприяння оборони України (надалі ЗОТШ ТСОУ), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись в приймальні директора ЗОТШ ТСОУ він зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , який, не будучи офіційно працевлаштованим в ЗОТШ ТСОУ, в ході особистої бесіди запропонував ОСОБА_9 свої послуги щодо отримання останнім вищезазначеної категорії. При цьому ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та на підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, переконав ОСОБА_9 , що останній не зможе у встановленому законом порядку отримати водійське посвідчення вищевказаної категорії у строки, які йому необхідні, а саме у жовтні місяці поточного року у зв`язку із необхідністю проходження навчання у автошколі щонайменше протягом двох місяців. Але при цьому ОСОБА_10 повідомив що ОСОБА_9 може пройти курси водіїв та отримати водійське посвідчення у жовтні 2014 року тільки за умови надання неправомірної вигоди службовим особам УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області. При цьому ОСОБА_10 пообіцяв ОСОБА_9 , що за умови надання останнім неправомірної вигоди вказаним службовим особам, він зможе домовитися про видачу на ім`я ОСОБА_9 посвідчення водія в УДАІ Запорізької області, у тому числі за виготовлення свідоцтва про проходження курсів водіїв, медичної довідки на ім`я ОСОБА_9 , успішну здачу іспитів у відділі реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області.
У подальшому, 07.10.2014 ОСОБА_10 , знаходячись в районі цирку, що розташований по АДРЕСА_3 , в ході особистої зустрічі з ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні наміри повторно повідомив останньому, що він не зможе отримати водійське посвідчення категорії Д ОСОБА_9 без надання неправомірної вигоди службовим особам УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області у сумі 4 500 грн. Крім того ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_9 що за умови надання неправомірної вигоди вказаним службовим особам останньому не потрібно проходити навчання в автошколі та здавати екзамени в УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області. Далі, продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_9 копії його паспорта, ідентифікаційного податкового номеру, водійського посвідчення та 4 фотокартки з метою створення у останнього враження щодо серйозності своїх намірів. При цьому ОСОБА_10 пояснив ОСОБА_9 , що неправомірну вигоду у розмірі 4500 грн. він передасть службовим особам відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області за вчинення ними дій, що входять до їх службових повноважень, а саме прийом ними екзамену та після позитивної здачі цього екзамену видачу водійського посвідчення категорії Д, запевнивши при цьому ОСОБА_9 , що останній без надання неправомірної вигоди службовим особам відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області не зможе отримати таке посвідчення.
09.10.2014 приблизно о 13.40 годині ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 шляхом обману та підбурювання останнього до надання неправомірної вигоди службовим особам відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій області, знаходячись біля будинку №50 по вул. Правди у м. Запоріжжя одержав від останнього грошові кошти у сумі 4500 грн., запевнивши ОСОБА_11 у тому, що він зможе отримати медичну довідку, свідоцтво про закінчення курсів водіїв категорії Д на ім`я останнього та надати неправомірну вигоду службовим особам УДАІ ГУ МВС України в області з метою подальшого отримання ОСОБА_12 водійського посвідчення категорії Д, таким чином, заволодівши шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальні Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України, тобто підбурювання до надання службовій особі, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України.
17.10.2014 слідчим СВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області за погодженням з прокурором ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2014 року клопотання задоволено та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , просить скасувати вказану ухвалу, як незаконну, та ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло в нічний час доби..
Заслухавши доповідь судді по справі, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляції та наполягав на її задоволенні, прокурора, який вважав, що ухвала суду першої інстанції є обгрунтованою, тому зміні або скасуванню не підлягає, перевіривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню за таких підстав.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення посиланням на те, що під час розгляду клопотання встановлено наявності ризиків, передбачених у п.2 ч.1 ст. 177 КПК України 2012 року, крім того, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до чотирьох років, із спеціальною конфіскацією, з місця скоєння злочину втік та переховувався від органів досудового розслідування.
Висновки слідчого судді випливають з матеріалів справи, з яких вбачається, що обрання щодо ОСОБА_10 іншого, менш суворого запобіжного заходу, є неможливим і недоцільним. Тому суд першої інстанції обгрунтовано обрав ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Але постановляючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, суд не в повній мірі урахував те що ОСОБА_10 проживає один, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово буде перешкоджати здійсненню його обовязків та особистих потреб у їжі, предметах побуту та інших речах.
Як видно з матеріалів провадження підозрюваний ОСОБА_10 17.10.14р. за викликом слідчого прибув до нього та отримав повідомлення про підозру, 20.10.14р. за викликом слідчого прибув та отримав клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, 21.10.14р. ОСОБА_10 прибув до суду де йому було обрано запобіжний захід, що свідчить про те що ОСОБА_10 не має наміру ухилятися від досудового слідства або суду.

Коллегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, та постановленню нової ухвали, якою вважає за необхідне обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло в нічний час доби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2014 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_10 скасувати.
Постановити нову ухвалу якою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваному залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у нічний час з 20.00 до 07.00.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 такі обовязки:
-прибувати до слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_13 за першою вимогою;
- не залишати місце свого постіного проживання буд. АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у нічний час доби протягом з 20.00 до 07.00;
Повідомляти слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_13 про зміну свого місця проживання.
Срок дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 20.12.2014р.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4