Дата документу 18.02.2016 Справа № 554/641/16-к
У Х В А Л А
18 лютого 2016 року місто Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив:
Відповідно до обвинувального акту, на початку липня 2014 року ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел, вирішив шляхом обману заволодіти чужими коштами під приводом продажу квартири АДРЕСА_2 , яка перебуває у комунальній власності, з використанням підроблених документів.

ОСОБА_5 підшукав невстановлену слідством особу, яка підробила свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2 на його ім`я від 07 липня 1994 року, видане відділом приватизації житла Фонду міського майна Полтавської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 722. У даному свідоцтві вказано, що квартира зареєстрована КП «Інвентаризатор» на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 07.07.1994 року. Водночас, відповідно до довідки управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 20.11.2014 № 01-0217/2951 інформація про присвоєння адреси житловому будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 в управлінні з питань містобудування та архітектури відсутня.

Також, невстановленою слідством особою підроблено довідку № 2057 від 25.07.2014 року КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» про реєстрацію ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 як квартиронаймача. Однак, згідно довідки № 4244 від 24.09.2014 року КП «Житлово-експлуатаційної організації № 2» в даній квартирі з 02.04.1993 до 31.01.2014 був зареєстрований ОСОБА_7 , який помер (актовий запис про смерть № 173 від 31.01.2014).

Скориставшись вказаними вище документами, ОСОБА_5 у липні 2014 року звернувся до ФОП ОСОБА_8 , свідоцтво про державну реєстрацію № 870439, за адресою: АДРЕСА_4 , з метою отримання послуг ріелтора з пошуку покупців на вказану квартиру за ціною 239000 грн.

У липні 2014 року на оголошення про продаж квартири АДРЕСА_2 відгукнувся ОСОБА_4 , який мав намір придбати собі житло.

На підставі попередньої домовленості щодо продажу вказаної квартири зі ОСОБА_5 , який видав себе за власника квартири АДРЕСА_2 , 28.07.2014 року в приміщенні кабінету нотаріуса ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, які згідно офіційного курсу Національного банку України на 28.07.2014 року становили 237167 (двісті тридцять сім тисяч сто шістдесят сім) грн. 66 (шістдесят шість) коп. Про отримання грошових коштів ОСОБА_5 написав розписку, яку передав ОСОБА_4 .

Того ж дня, 28.07.2014 року, в офісі за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі завідомо підробленого свідоцтва про право власності від 07 липня 1994 року, виданого відділом приватизації житла на підставі розпорядження № 722 на квартиру АДРЕСА_2 , а також довідки № 2057 від 25.07.2014 року КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» про реєстрацію ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 як квартиронаймача, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 , згідно якого продавець ОСОБА_5 , передав у приватну власність покупця ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 34,8 кв. м. за ціною 239000 (двісті тридцять дев`ять тисяч) грн.

Отримавши від потерпілого грошові кошти у розмірі 237167 (двісті тридцять сім тисяч сто шістдесят сім) грн. 66 (шістдесят шість) коп., ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити справу до розгляду. Крім того, заявив клопотання про продовження обвинуваченому термінів тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, не одружений, тому існують ризики продовження ним злочинної діяльності та переховування від суду.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення справи до розгляду, однак заперечили проти продовження термінів тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на менш суворий.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави. Підстави для закриття справи чи її зупинення на даній стадії відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального кодексу. Визначено коло осіб, які підлягають виклику в судове засідання. Справа підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні. Право на захист обвинуваченого забезпечено.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд виходить з такого.

У відповідності до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Зі змісту ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, ніде не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків. Свідки та потерпілий у справі також на даний час ще не допитані, можливий незаконний вплив на яких з боку обвинуваченого може зашкодити встановленню істини у справі.
За таких обставин суд вважає, що до цього часу наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, впливу на потерпілого і свідків та продовження злочинної діяльності, тому інші більш м`які запобіжні заходи на даний час не здатні забезпечити належної поведінки обвинувачених.
Враховуючи викладене, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого слід продовжити на 2 місяці, а у задоволенні клопотання про зміну йому запобіжного заходу відмовити.
Керуючись ст.ст.177,178,183, 194, 195, 314-316 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, у відкритому судовому засіданні на 14.00 год. 14.03.2016 року.

В судове засідання викликати учасників процесу.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22.04.2016 року.

У задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на менш суворий відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1