Справа № 357/435/16-к
1-кп/357/181/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004896 від 26.11.2015 року, відносно -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого: 21.03.2001 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 140 ч. 2, ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі, і на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік; 25.04.2002 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 104 КК України до 3 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік; 29.12.2004 року Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 185 ч. 3, ст. 309 ч. 2, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі і звільненого умовно-достроково 24.09.2007 року на невідбутий строк 3 місяці 5 днів; 30.06.2009 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, і на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки; 29.03.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 30.04.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, і 02.03.2015 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області звільнено від подальшого відбуття покарання на підставі ст. 84 КК України, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше судимого: 23.03.2006 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік; 08.02.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки; 11.03.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 160 годин громадських робіт; 09.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25.11.2015 року близько 11 години 45 хвилин ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення майнових злочинів, знаходячись біля 6-го під`їзду будинку № 42 по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, діючи, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вирішили здійснити відкрите викрадення чужого майна. ОСОБА_5 , діючи відкрито та застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , повалив його на землю, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном останнього марки «Samsung S 5610» чорного кольору, вартістю 1875 грн. із сім картою «Київстар», вартістю 25 грн., який випав із кишені зовнішнього одягу потерпілого, після чого ОСОБА_5 , держачи ОСОБА_4 за руки, з безіменного пальця лівої руки відкрито заволодів належною йому золотою каблучкою вагою 3,4 г., вартістю 3828 грн., а в цей час ОСОБА_6 , маючи єдиний корисливий умисел із ОСОБА_5 , спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 , тримав останнього за ноги та не давав змоги підвестися та чинити опір їх протиправним діям.

Цього ж дня близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_6 передав золоту каблучку ОСОБА_9 та попросив закласти її до ломбарду, на що ОСОБА_9 , не знаючи, що вказана каблучка викрадена, заклав її до ломбарду ПТ «Найкращий», що по вул. Леваневського, 59 в м. Біла Церква Київської області, за що отримав грошові кошти в сумі 1600 грн., які передав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які розпорядилися ними на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 5728 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину визнав повністю і показав суду, що 25.11.2015 року на масиві Леваневського в м. Біла Церква він зустрів свого знайомого ОСОБА_6 , з яким товаришує ще з часів навчання в школі. Зустрівшись у обідній час, він з ОСОБА_6 вирішив зайти до магазину, щоб випити по 100 гр. горілки. Коли вони зайшли до магазину, розташованого на відстані десь 100-150 метрів від будинку № 42 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, то в цей час в магазині знаходився незнайомий їм чоловік, який потім виявився ОСОБА_4 . Він разом з ОСОБА_6 порахували наявні у них гроші і виявилось, що на придбання горілки грошей не вистачає. Тому, він разом з ОСОБА_6 вийшов з магазину, а потерпілий ОСОБА_10 ще залишився в магазині і здається останній щось купляв. Він звернув увагу, що на руці у ОСОБА_4 знаходилась золота каблучка, а також вони з ОСОБА_6 звернули увагу, що коли ОСОБА_4 спілкувався в магазині, то по його мові і стану було видно, що останній неадекватний і перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вийшовши з магазину він запропонував ОСОБА_6 здійснити напад на ОСОБА_11 і коли ОСОБА_12 вийшов також з магазину і пішов в сторону будинку АДРЕСА_3 , то він став наздоганяти потерпілого, а ОСОБА_6 пішов слідом за ним. Біля будинку АДРЕСА_3 він наздогнав потерпілого ОСОБА_11 і зробив останнього підніжку, від чого той упав на землю і з одягу потерпілого випав мобільний телефон марки «Samsung». Він відразу забрав мобільний телефон і став знімати з пальця лівої руки ОСОБА_4 золоту каблучку. ОСОБА_6 також опинився поруч і став тримати потерпілого за ноги, щоб останній не чинив опір. Коли він зірвав з пальця руки потерпілого золоту каблучку, то залишивши потерпілого, він разом з ОСОБА_6 швидкою ходою пішли в сторону школи № 11. Зустрівши до дорозі ОСОБА_13 , який являється спільним знайомим його та ОСОБА_6 , він запитав чи має ОСОБА_14 документи, щоб здати до ломбарду золоту каблучку. У ОСОБА_14 при собі виявились документи, тому вони втрьох пішли до ломбарду «Найкращий», розташованому на масиві Леваневського в м. Біла Церква і в ломбарді ОСОБА_14 здав золоту каблучку за 1600 грн., які віддав йому. Після цього, він разом з ОСОБА_6 пішли відпочивати і отримані від продажу золотої каблучку кошти вони стали витрачати на власні потреби. Мобільний телефон потерпілого ОСОБА_4 він залишив собі, для власного користування.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, завдані потерпілому ОСОБА_4 збитки відшкодовано у добровільному порядку, просить суворо не карати, та врахувати що він має тяжкі захворювання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно 25.11.2015 року на масиві Леваневського в м. Біла Церква він зустрів свого знайомого ОСОБА_5 і вони вирішити випити по 100 гр. горілки. З цією метою разом з ОСОБА_5 він пішов до магазину, розташованого десь за 100-150 метрів від будинку № 42 по вул. Леваневського в м. Біла Церква. Коли вони зайшли до магазину і перерахували наявні у них гроші, то виявилось що грошей для придбання спиртного не вистачає. В цей час в магазині знаходився незнайомий їм чоловік, як потім з`ясувалось ОСОБА_4 . По поведінці ОСОБА_4 було видно, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння і веде себе неадекватно. Він разом з ОСОБА_5 вийшов з магазину, а слідом за ними вийшов ОСОБА_4 , який пішов в сторону будинку № 42 по вул. Леваневського в м. Біла Церква. ОСОБА_5 сказав йому, що у ОСОБА_4 на руці є золота каблучка і ОСОБА_5 пішов наздоганяти ОСОБА_4 , а він пішов слідом за ОСОБА_5 , при цьому він розумів що йде вчиняти злочин. Коли ОСОБА_5 біля будинку АДРЕСА_3 наздогнав ОСОБА_4 , то ОСОБА_5 , знаходячись позаду потерпілого, зробив ОСОБА_4 підніжку і той впав. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 , який лежав на землі обличчям вгору, і ОСОБА_5 сів ОСОБА_4 на тіло, ближче до голови і між тими почалася боротьба. Він підійшов до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 і також сів на ноги ОСОБА_4 , щоб допомогти ОСОБА_5 і щоб ОСОБА_4 не зміг скинути з себе ОСОБА_5 і таким чином щоб подолати опір, який чинив потерпілий. Він не бачив як ОСОБА_5 знімав з ОСОБА_4 золоту каблучку, але в процесі цих подій, ОСОБА_5 встав з потерпілого і сказав що треба уходити. Разом з ОСОБА_5 вони пішли в сторону школи № 11 і по дорозі ОСОБА_5 показав йому золоту каблучку та мобільний телефон потерпілого. Коли вони йшли в сторону магазину «Космос», то зустріли свого знайомого ОСОБА_13 , при цьому ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_13 чи має той, документи, щоб здати золоту каблучку у ломбард і коли той відповів, що має документи, то він разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_14 пішли до ломбарду «Найкращий», розташованому на масиві Леваневського в м. Біла Церква, де ОСОБА_14 здав золоту каблучку, а отримані за це гроші в сумі 1600 грн. віддав ОСОБА_5 . Після чого він разом з ОСОБА_5 пішли відпочивати, витрачаючи кошти отримані в результаті вчинення злочину.

У скоєному ОСОБА_6 розкаюється, просить суворо не карати, врахувати що потерпілому добровільно відшкодовано завдані збитки.

Визнаючи себе повністю винними та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинувачених і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Також, суд вважає, що вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особи винних, обставини справи.

Так, призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, тобто є особою, яка схильна до систематичного вчинення корисливих злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, при цьому хворіє на ряд тяжких захворювань. Будучи звільненим на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 02.03.2015 року від подальшого відбуття покарання, згідно ст. 84 КК України за хворобою, продовжив вчиняти нові злочини, що свідчить про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення, а тому продовжує становити підвищену небезпеку для суспільства.

ОСОБА_5 , як особа за місцем проживання характеризується позитивно, має ряд тяжких захворювань, добровільно відшкодував завдані збитки, чистосердечно розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_5 раніше судимий, в тому числі за аналогічні злочину, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, а тому суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Також, призначаючи міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий, тобто є особою, яка схильна до систематичного вчинення корисливих злочинів проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2015 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, був засуджений вироком від 09.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і вчинив новий злочин в період іспитового терміну, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не бажає ставати на шлях виправлення, а тому продовжує становити підвищену небезпеку для суспільства.

ОСОБА_6 , як особа за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно відшкодував завдані збитки, чистосердечно розкоюється, активно сприяв розкриттю злочину наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_6 раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, вчинив даний злочин під час іспитового строку не відбувши повністю покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 09.07.2015 року, а тому суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_6 , будучи засуджений вироком від 09.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і вчинив новий злочин в період іспитового терміну, тому при визначенні остаточного покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 71 КК України, та правила ст. 72 КК України, згідно якої одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung S 5610», та золоту каблучку, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 повернути останньому по приналежності; квитанцію (договір) з ломбарду № , та чек № 32514, виданий 05.12.2015 року ПТ «Найкращий Ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і з врахуванням того, що ОСОБА_5 протягом всього судового розгляду добросовісно з`являвся в суд на розгляд справи, а також враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 хворіє на ряд тяжких хронічних захворювань, що підтверджується документально і на даний час проходить лікування, а тому до набрання вироком законної сили необхідно до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , поклавши на ОСОБА_5 обов`язки: не залишати місце проживання з 19 години 30 хвилин до 07 години 30 хвилин наступного дня; носити електронний засіб контролю.

Відносно ОСОБА_6 було застосовано, на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2015 року, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26 лютого 2016 року і даний запобіжний захід слід змінити на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту взяття під варту.

До набрання вироком законної сили, застосувати до ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з зобов`язанням виконання визначених судом обов`язків: з 19 години 30 хвилин по 07 годину 30 хвилин наступного дня не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ; носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2015 року і з врахуванням ст. 72 КК України, остаточно до відбуття ОСОБА_6 визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, змінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту з залі суду негайно та утримуючи в СІЗО № 13 ДДУ ПВП у м. Києві та Київській області.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_6 відраховувати з 03.02.2016 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung S 5610», та золоту каблучку, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 повернути останньому по приналежності; квитанцію (договір) з ломбарду № , та чек № 32514, виданий 05.12.2015 року ПТ «Найкращий Ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,