Справа № 1-22/01 Головуючий у І інстанції
Провадження № 5/795/4/2015
Категорія - ст.537 КПК Доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника, адвоката - ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку у відповідності до п.14 ч.1 ст. 537, ч.1, п.4 ч.2 ст. 539 КПК України ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року ОСОБА_7 засуджений за ст. 93 п. «б, г, е, і» КК України (в ред. 1960 року) до довічного позбавлення волі.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які аналогічних клопотань не подавали.

Ухвалою Верховного Суду України від 09 жовтня 2001 року вирок Чернігівського обласного суду щодо ОСОБА_7 та інших засуджених залишено без змін.

В доповненому клопотанні засуджений ОСОБА_7 просить вирішити питання, які, на його думку, вирішуються судом під час виконання вироку, у відповідності до п.14 ч.1 ст. 537, п.4 ч.2 ст. 539 КПК України, зокрема, просить усунути сумніви і протиріччя шляхом перекваліфікації його дій зі ст. 93 п.п. «б, г, е, і» КК України на ст. ст. 206 ч. 2, 94 КК України (в ред. 1960 року) з призначенням покарання в межах санкції останньої статті, із застосуванням ст. 42 КК України в ред. 1960 року.

Вказує на те, що у нього виникли сумніви щодо законності та обґрунтованості постановленого стосовно нього вироку суду, рішення суду має протиріччя, судом неправильно застосовано щодо нього Закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягає застосуванню, допущено неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту. Посилається на те, що суд неправильно кваліфікував його дії, не встановив умислу на заподіяння смерті потерпілим, в його діях вбачається спричинення тяжких тілесних ушкоджень, суд не дав належної оцінки показанням інших засуджених, свідків, протоколам огляду місця події та предметів, висновкам судмедекспертизи, тощо.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника, адвоката ОСОБА_6 про задоволення клопотання, думку прокурора, який заперечує проти задоволення клопотання засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає..

Згідно п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно п.12 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» під час виконання вироків суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Тобто, в зазначеному порядку не можуть розглядатись питання, які стосуються суті вироку.

В своєму ж клопотанні засуджений ОСОБА_7 просить усунути сумніви і протиріччя, які виникли у нього при відбуванні покарання шляхом перекваліфікації його дій зі ст.93 п.п. «б, г, е, і» КК України на ст. ст. 206 ч. 2, 94 КК України, із застосуванням ст. 42 (в ред.1960 року), з призначенням покарання відповідно до останньої статті.

Тобто, засуджений ОСОБА_7 фактично ставить питання не про з`ясування будь-яких сумнівів чи протиріч згідно п.14 ч.1 ст.537 КПК України, та їх усунення, а про перегляд фактичних обставин справи, щодо правильності його засудження, дослідження доказів по справі, правильності призначеного покарання, що не є одним і тим же, а тому таке клопотання не може бути задоволене, бо ці питання знаходяться поза межами повноважень, якими наділений суд на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Інших доводів на наявність всякого роду сумнівів і протиріч, що виникають при виконанні вироку, яким ОСОБА_7 засуджений до довічного позбавлення волі, останній не навів.

За даних обставин клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537-539, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Відмовити засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку у відповідності до п.14 ч.1 ст. 537, ч.1, п.4 ч.2 ст. 539 КПК України.

Судове рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3