Справа № 591/588/16-к
Провадження № 1-кс/591/437/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
в с т а н о в и в :
До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на бездіяльність службових осіб прокуратури Сумської області щодо розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення та невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань звернувся ОСОБА_4 , яку він підтримав в судовому засіданні та мотивував тим, що до Народного депутата України він направив звернення, в якому повідомляв про вчинення злочинів. В зверненні зазначав, що він є особою, яка вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року засуджена за ст.ст. 115 ч.2 п.п. 1,6,12, 187 ч.4, 194 ч.2, 289 ч.3, 357 ч.3, 70 КК України до довічного позбавлення волі зокрема за фактом вбивства за співучастю з ОСОБА_5 , однак вказаний злочин вчинили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а він не вчиняв, крім того зазначав, що досудове слідство велось неповно, не об`єктивно, слідчий отримав хабара, слідчий прокуратури разом з оперативними працівниками застосовували до нього фізичне насильство, поміщали до камери, де знаходився хворий на відкриту форму туберкульозу, заставляли підписувати заготовлені бланки протоколів, слідчим прокуратури порушувались інші вимоги КПК України. Однак відомості до ЄРДР на підставі його заяв внесені не були, про що він отримав лист з прокуратури Сумської області.
Представник прокуратури Сумської області в судовому засіданні заперечив проти скарги, вважає, що підстави для її задоволення відсутні. Пояснив, що 17.09.2015 року на підставі ухвали слідчого судді до ЄРДР були внесені відомості за фактами застосування до ОСОБА_4 незаконних методів досудового слідства за ст. 365 КК України, а тому повторне внесення таких відомостей є зайвим. Інші питання, які зазначаються в скарзі, вже неодноразово були предметом розгляду слідчим суддею, в задоволенні скарги в цій частині було відмовлено. Також зазначив, що відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за обставинами, зазначеними в скарзі ОСОБА_4 . Крім того послався на те, що станом на час розгляду скарги існує не скасована постанова від 14.12.2015 про закриття кримінального провадження щодо застосування до ОСОБА_4 зазначених ним незаконних методів досудового розслідування.
Вислухавши думку учасників розгляду скарги, дослідивши подану скаргу, заяву про вчинення злочину, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню в зв`язку з наступним.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, згідно пп. 4 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Ця вимога передбачена і п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.
Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто злочину або кримінального проступку.
Судом встановлено, що в червні 2015 року засуджений ОСОБА_4 направив звернення до Народного депутата України, в якому повідомляв про вчинення злочинів. В зверненні зазначав, що він є особою, яка вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 року засуджена за ст.ст. 115 ч.2 п.п. 1,6,12, 187 ч.4, 194 ч.2, 289 ч.3, 357 ч.3, 70 КК України до довічного позбавлення волі зокрема за фактом вбивства за співучастю з ОСОБА_5 , однак вказаний злочин вчинили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а він не вчиняв, крім того зазначав, що досудове слідство велось неповно, не об`єктивно, слідчий отримав хабара, слідчий прокуратури разом з оперативними працівниками застосовували до нього фізичне насильство, поміщали до камери, де знаходився хворий на відкриту форму туберкульозу, заставляли підписувати заготовлені бланки протоколів, слідчим прокуратури порушувались інші вимоги КПК України..
Відомості по наведеній заяві до ЄРДР внесені не були, про що ОСОБА_4 було надано відповідь начальником СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 від 18 січня 2016 року.
Заява ОСОБА_4 носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, з її змісту вбачається, що в ній відсутні відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Також суд враховує, що станом на час розгляду скарги існує не скасована постанова від 14.12.2015 про закриття кримінального провадження щодо застосування до ОСОБА_4 зазначених ним незаконних методів досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1