АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1358/14 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Рассвет в особі генерального директора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2014 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000967, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2014 року було задоволено клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальному провадженні управління 15 прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, яке належить ТОВ Агрофірма «Рассвет», а саме пшениця 3 класу загальною вагою 1 298 440 кг, пшениця 5 класу загальною фізичною вагою 2 042 840 кг, пшениця 6 класу загальною фізичною вагою 872 200 кг, що знаходиться на зберіганні у ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в зерносховищі за адресою: 61035, Харківська область, м. Харків, вул. Матросова, 24.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя вважав, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, генеральний директор ТОВ Агрофірма „Рассвет ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальному провадженні управління 15 прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке належить ТОВ Агрофірма „Рассвет.

Апелянт зазначає, що товариство не є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, та не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Також автор апеляційної скарги вказує, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено жодних доказів, які б доводили вчинення ТОВ Агрофірма „Рассвет чи його посадовими особами кримінального правопорушення та необхідність арешту сільськогосподарської продукції.

На думку апелянта, слідчим суддею не було враховано наслідки арешту майна для третіх осіб та розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Так зокрема, накладення арешту на врожай сільськогосподарських культур, який знаходиться на всіх полях, що перебувають у користуванні ТОВ Агрофірма „Рассвет, фактично позбавляє підприємство можливості вчасно розрахуватися з фізичними особами орендодавцями по виплаті орендної плати за використання належних їм земельних паїв, в тому числі в натуральній формі, у зв`язку з чим постраждають інтереси звичайних селян.

Крім того, накладений арешт, за словами апелянта, завдає непоправної шкоди сільськогосподарському підприємству, яке в своїй діяльності дотримується вимог чинного законодавства, забезпечує щомісячне надходження до бюджетів різних рівнів значних сум податків і зборів. При цьому апелянт наголошує, що, не реалізувавши продукцію, підприємство зазнає значних фінансових втрат, не матиме змоги виконувати свої зобов`язання зі сплати податків і зборів, виплати заробітної плати, що фактично призведе до банкрутства підприємства.

Заслухавши доповідь судді, представників апелянта, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до клопотання слідчого 02.07.2014 року до ГУБОЗ МВС України звернувся з заявою ОСОБА_10 , про вчинення невстановленими особами шахрайських дій відносно частки статутного капіталу ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2» та того ж дня вказана заява направлена до СУ ГУМВС України в місті Києві.

04.07.2014 року відомості за заявою ОСОБА_10 про злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за № 0000967, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

31.07.2014 року у кримінальному провадженні № 0000967 злочинні дії перекваліфіковано з ч. 4 ст. 190 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України.

31.07.2014 року до ЄРДР за № 00001066 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В той же день прокуратурою міста Києва кримінальні провадження № 0000967 та № 00001066 об`єднані в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно єдиний номер - 0000967. На теперішній час в даному кримінальному провадженні створено міжрегіональну слідчу групу, а здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000967 доручено прокуратурі Харківської області.

У клопотанні вказано, що ОСОБА_10 , будучи допитаним в якості свідка, вказує, що 07.10.2013 року, невстановлені службові особи ТОВ "ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2" () за попередньою змовою групою осіб, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом підробки документів до реєстраційно-установчих документів заволоділи чужим майном в особливо великому розмірі, а саме часткою в статутному капіталі в розмірі 45,45% вказаного товариства, яка належить Gresdale Holdings Limited (м. Нікосія Кіпр).

В матеріалах провадження є заява адвоката ОСОБА_11 , який діє за довіреністю Blue Radiance EnterprisesS.A., SP-Works ElectronicsS.A., 3-DimentionArtEnterprisesS.A.. Останній підтвердив показання ОСОБА_10 щодо заволодіння службовими особами зловживаючи своїм службовим становищем часткою статутного капіталу ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВИС-2» (), яка належить Gresdale Holdings Limited (м. Нікосія Кіпр).

Крім цього, ОСОБА_11 , як представник Blue ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у своїй заяві та допиті в якості свідка показав, про відомі йому факти щодо відсторонення іноземних інвесторів та внесення всупереч волі реальних власників змін до статутних документів з метою рейдерського захоплення, привласнення та розкрадання майна, в тому числі шляхом оформлення кредиту в банку за підробленими документами.

Згідно допиту свідка ОСОБА_11 слідує, що ОСОБА_15 разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та іншими особами, вчинено ряд злочинів, якими спричинена шкода іноземним інвесторам.

Як вказано у клопотанні та судовій ухвалі, невстановлені службові особи посадовими особами українських сільськогосподарських підприємств, які входять до групи кампаній «Агрейн», у тому числі ТОВ «Агрейн Трейдинг», ТОВ Агрофірма «Рассвет», основним учасником якої з часткою в статутному капіталі 90,05% є Agrein Management Limited (Агрейн Менеджмент Лімітед, республіка Кіпр), шляхом вчинення підробки документів, зловживаючи своїм службовим становищем 10.04.2013 оформили кредит в ПАТ «Південний» в сумі 40 млн. доларів США, та в подальшому привласнили зазначені кошти.

Прокурор зазначив, і з цим погодився суд 1 інстанції що 10 квітня 2013 року був оформлений Кредитний договір № GC2013-00013 від 10.04.2013 року між ТОВ «Агрейн Трейдинг» в особі директора ОСОБА_22 та ПАТ АБ «Південний», якими передбачена сума кредиту 40 000 000,00 доларів США, максимальний строк повернення 29.03.2023 року із забезпеченням зобов`язань (з рахуванням Додаткової угоди від 30.09.2013 року), в тому числі: порукою ТОВ Агрофірма «Рассвет», при цьому кредиторові надається право договірного списання сум обов`язкових платежів з рахунків ТОВ Агрофірма «Рассвет» у разі невиконання боржником своїх зобов`язань.

При цьому згідно додаткової угоди від 26.09.2013 року до кредитного договору № GC2010-00020 від 19.04.2010 року між ТОВ «Агрейн Трейдинг» в особі директора ОСОБА_22 та ПАТ АБ «Південний», яка передбачає суму кредиту в розмірі 34 000 000,00 доларів США з поетапним погашенням до 29.03.2023 року, передбачено цілі кредитування у вигляді поповнення обігових коштів та погашення заборгованості по кредитному договору № GC2013-00013 від 10.04.2013 року, та забезпечення зобов`язань, зокрема, у вигляді: поруки ТОВ Агрофірма «Рассвет» на тих самих умовах.

В обґрунтування своїх заперечень, прокурор зазначив, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що існує реальна загроза вчинення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , та невстановленими посадовими особами ТОВ «Агрейн Трейдинг» та ТОВ Агрофірма «Рассвет» та/або підконтрольними ним особами дій, кінцевою метою яких є подальше привласнення майна у тому числі ТОВ Агрофірма «Рассвет» всупереч волі іноземних інвесторів, у тому числі шляхом відчуження готової продукції, що належить цим підприємствам, які входять до структури бізнесу, оскільки рішення про отримання кредиту та надання забезпечень за рахунок майна українських підприємств повинно прийматися їх власниками іноземними компаніями, які оформлюється протоколами Рад директорів, та повинні бути нотаріально посвідченими та апостильованими. Зазначені рішення Ради директорів Agrein Management Limited (Агрейн Менеджмент Лімітед) та Agrein Finance Limited (Агрейн Файненс Лімітед) не приймали.

Проте рішення про отримання кредиту та надання забезпечень були прийняті за дорученнями ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (як представниками в Україні Agrein Management Limited (Агрейн Менеджмент Лімітед) та Agrein Finance Limited (Агрейн Файненс Лімітед).

Прокурор вважає, і з цим погодився суд 1 інстанції, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 не мали жодних повноважень на прийняття рішень про отримання кредитів та розпорядження майном цих підприємств, в тому числі й шляхом надання майна в заставу, або шляхом укладання договорів поруки.

Положеннями Цивільного кодексу України визначено, що надання такого виду забезпечення, як порука, означає що підприємство, яке виступило поручителем, відповідає за невиконання боржником основної угоди всім своїм майном, у тому числі, але не виключно: нерухомим майном, грошовими коштами, транспортними засобами, сільськогосподарською технікою, готовою продукцією (в тому числі незібраним врожаєм в полях та зерном, що зберігається на зернових складах) тощо.

Апеляційний вважає доведеним те, що рішення про отримання кредитів та надання забезпечень за ними приймались новоствореними Наглядовими радами українських підприємств агрохолдингу, які фактично не є власниками або уповноваженими представниками власників холдингу.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що все майно ТОВ Агрофірма «Рассвет», у тому числі нерухоме майно, грошові кошти, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, готова продукція (врожай в полях та зерно, що зберігається на зернових складах), права розпорядження яким фактично отримали ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , та інші підконтрольні ОСОБА_15 особи, може бути предметом кримінального правопорушення.

При цьому, апеляційний суд приходить до висновку, що враховуючи те, що основним предметом діяльності ТОВ Агрофірми «Рассвет» є вирощування сільськогосподарської продукції, тому вірним є думка прокурора, що майно ТОВ Агрофірми «Рассвет» у вигляді зерна на зернових складах та врожаю в полях є найліквіднішим товаром та найбільш легко може бути відчужене з метою подальшого привласнення цього майна або грошових коштів від його продажу ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Слідством доведено, що наслідком вищезазначеної зміни структури управління українськими компаніями холдингу стало те, що протягом 2013-2014 років передача у власність сільгосппродукції, вирощеної українськими компаніями аграрного холдингу, відбувалась на користь іншої компанії, акціонером та головою правління якої є ОСОБА_15 та інші особи.

Тобто є підстави вважати, що протягом 2013-2014 років передача у власність сільгосппродукції, вирощеної українськими компаніями аграрного холдингу, відбувалась на користь підконтрольній ОСОБА_15 компанії.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Разом з тим, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає такий критерій для накладення арешту на майно, а саме: майно, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення. На підставі аналізу вказаних правових норм, апеляційний суд вважає, що діючий КПК України не пов`язує можливість накладення арешту на можливий предмет злочину виключно з наявністю у особи, яка є власником цього майна, конкретного процесуального статусу.

З урахуванням викладеного, колегія судів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке належить ТОВ Агрофірма «Рассвет», а саме - пшениці 3 класу загальною фізичною вагою 1 298 440 кг, пшениці 5 класу загальною фізичною вагою 2 042 840 кг, пшениці 6 класу загальною фізичною вагою 872 200 кг, що знаходиться, відповідно до ухвали, на зберіганні у ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» () в зерносховищі за адресою: 61035, Харківська обл., м. Харків, вул. Матросова, буд. 24.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування. Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження не вбачається.

Серед інших обставин апелянт зазначає, що ТОВ позбавлено можливості розпоряджатися вирощеною продукцією, вказує на необхідність врахування співмірності розміру можливої шкоди з кількістю арештованого майна, однак в обґрунтування вказаних обставин, починаючи з 30.09.2014 року ніяких документальних підтверджень ні суду першої, ні апеляційної інстанції, не надав.

Те ж саме стосується сумнівів апелянта щодо правильності віднесення вказаної вище сільськогосподарської продукції до предмета злочину та вказівок на заподіяння підприємству непоправної шкоди у вигляді неможливості сплати податків, зборів та заробітної плати.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Рассвет в особі генерального директора ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2014 року про арешт майна, а саме продукції сільськогосподарського виробництва, яке, відповідно до ухвали, належить ТОВ Агрофірма «Рассвет», що знаходиться на зберіганні у ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в зерносховищі за адресою: 61035, Харківська область, м. Харків, вул. Матросова, 24, у кримінальному провадженні №0000967, а саме пшениці 3 класу вагою 1 298 440 кг, пшениці 5 класу вагою 2 042 840 кг, пшениці 6 класу вагою 872 200 кг, залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в порядку ст. 424 КПК України в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді