Справа № 212/8366/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилося в режимі відео конференції, в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , відносно якого ухвалою слідчого судді від 02 вересня 2015 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дію якого ухвалою суду від 15 жовтня 2015 року продовжено до 13 грудня 2015 року.
09 листопада 2015 року судом за клопотанням прокурора та за згодою учасників судового провадження у справі була призначена стаціонарна судова психіатрична експертиза стосовно обвинуваченого.
Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки вважає, що не зменшились ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинувачення від суду, оскільки останній вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, не з`являвся на виклик слідчого під час досудового розслідування.
Заслухавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення клопотання, захисника, яка покладалася на розсуд суду при розгляді заявленого клопотання, суд дійшов такого висновку.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи тій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

Враховуючи ситуацію, що склалася, та зважаючи на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого спливає 13 грудня 2015 року, а по справі не проведено експертизу і термін її проведення суду невідомий, обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора.
Вирішуючи питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує тривалість цього запобіжного заходу, що на даний час ще не виходить за межі розумного строку та відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується, не сплинули ті ризики що були визначені під час обрання запобіжного заходу, і тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу та є всі підстави для його продовження, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою до 05 лютого 2015 року.
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти до 12 січня 2016 року 11.00 години.
Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1