28.09.2015 №363/1381/15к

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді в залі судових засідань в м.Вишгород кримінальне провадження № 50000368 за обвинуваченням щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вишгород Київської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.03.2013 року Оболонським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, 70, 71 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, 11.06.2014 року звільнений умовно-достроково з місць позбавлення волі з невідбутим строком 1 рік 5 місяців 4 дні,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В ніч на 08.03.2015 року, близько 04 годин 00 хвилин ОСОБА_5 знаходилася в ресторані «Беназір», який розташований по пр-ту Шевченка. 1 в м. Вишгороді Київської області, де відпочивала за столиком. В цей час до неї підсів ОСОБА_4 , щоб познайомитися. В ході спілкування з ОСОБА_5 . ОСОБА_4 помітив біля неї жіночу сумочку, яку вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволікла від нього свою увагу, таємно викрав жіночу сумочку (гаманець) марки Антоніо Бьяджі» вартістю 2 000,00 гривень, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 100 грн., мобільний телефон марки «LG», модель D686 вартістю 3667, 90 грн., яка належать ОСОБА_7 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5767, 90 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину, пояснив суду, що 07.03.2015 року він разом зі знайомим пішли відпочивати до ресторану «Беназір» в м.Вишгороді, де вживали спиртні напої. Побачив дівчину, вирішив до неї підсісти , щоб познайомитися. Під час розмови помітив біля неї жіночу сумочку та в цей час виник умисел , щоб вкрасти її. Коли дівчина попросила відійти від неї, він не помітно поклав сумочку біля себе , а потім коли дівчина відволікла свою увагу він заховав сумочку за спину та відійшов від столика. Вийшовши в інший зал , поклав сумочку в куртку та пішов додому. По дорозі додому роздивився, що в ній були гроші, мобільний телефон та різні картки. Пізніше сумочку та картки викинув, а мобільний телефон заклав в ломбард, гроші витратив на свої потреби. В скоєному чисто сердечно розкаюється, та просить суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, на адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов не заявляла.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з інкримінованими йому кваліфікуючими ознаками злочину та розміром завданої потерпілій матеріальної шкоди.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою прокурора, та обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин , чи добровільною та істинною є їх згода, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно, і кваліфікує його злочинні дії за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, які сприяли вчиненню злочину, причини та умови, які сприяли вчиненню злочину, дані про особу винного, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку скоєного, думку потерпілої у якої до обвинуваченого відсутні претензії, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, злочин вчинено на ґрунті відсутності самостійних заробітків, а також те, що він вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, тому суд приходить до висновку, що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити у вигляді позбавленням волі в межах санкції інкримінованого злочину.

Разом з тим, враховуючи, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив після постановлення відносно нього попереднього вироку, то при призначенні йому остаточного покарання підлягають застосуванню правила ст.71 КК України.

Повним товариством «Ломбард Скарбниця» в особі директора Вишгородського відділення ПТ «Ломбард скарбниця» ОСОБА_8 подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків від злочину.

Разом з тим, суд приходить до висновку що цивільний позов ПТ «Ломбард-Скарбниця» підлягає залишенню без розгляду, оскільки, відповідно до ст. 61 ч.1 КПК України - цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

В ході судового розгляду судом не було встановлено, що ПТ «Ломбард-Скарбниця» було спричинено даним кримінальним правопорушенням майнової шкоди, судом встановлено що між ПТ «Ломбард-Скарбниця» та особою, яка заклала викрадений обвинуваченим мобільний телефон було укладено договори про надання фінансового кредиту та заклад майна до ломбарду, тобто між сторонами ПТ «Ломбард-Скарбниця» та ОСОБА_4 виникли цивільно-правові відносини на підставі договору про надання фінансового кредиту, які повинні розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Оболонського районного суду м.Києва від 18 березня 2013 року , остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
До набрання вироку законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_4 обрати на утримання під вартою в Київському СІЗО № 13 управління Державного департаменту з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області , взявши під варту із зали суду.

Цивільний позов Повного товариства «Ломбард Скарбниця» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків від злочину залишити без розгляду.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «LG» , модель D686, серійний номер НОМЕР_1 , який переданий потерпілій ОСОБА_5 під розписку залишити у її володінні (том 2 а.с.38).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1