АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/291/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 314 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року у кримінальному провадженні

№ 0001138 стосовно обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ОСОБА_10 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомиргород Кіровоградської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2

та

ОСОБА_9 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у Республіці Комі Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_4

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0001138 стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 368 КК України повернуто прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить викладення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та персоніфікованого тексту обвинувачення, яке б розкривало дії кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, що є перешкодою призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Зокрема, як указав суд, прокурором не було виконано обов`язкових вказівок Апеляційного суду м. Києва, наведених в ухвалі від 01 липня 2015 року; обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не розкриває які посадові обов`язки були покладені на кожного з обвинувачених, що дають підстави вважати їх службовими особами, тобто не вказані обставини, що розкривають кваліфікацію злочину, а також не зазначено які саме дії були вчинені кожним обвинуваченим із використанням наданого їм службового становища за отриману вигоду, при тому, що з акту випливає, що ОСОБА_9 в період з 08 вересня 2014 року до 30 жовтня 2014 року обіймав посаду помічника директора Дирекції оброблення та перевезення пошти Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року як незаконну, необґрунтовану, прийняту з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд обвинувального акта щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор стверджує, що всупереч висновкам суду першої інстанції, в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 291 КПК України, в тому числі і викладення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, при цьому в обвинувальному акті послідовно наведено конкретні дії, вчинені кожним обвинуваченим для реалізації свого злочинного умислу, отже кожному обвинуваченому висунуто конкретне обвинувачення. Оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, формулювання обвинувачення кожного з них є схожим, бо відобразити злочинні дії одного з обвинувачених без одночасного відображення дій іншого в даному випадку неможливо.

До того ж, як зазначає апелянт, висновки суду щодо неконкретності обвинувачення не тільки не відповідають даним, викладеним в обвинувальному акті, а й не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта, тобто суд вийшов за межі своїх повноважень, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 , вважаючи рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заперечення обвинувачених та їх захисників щодо доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України, а перелік додатків до нього - в ч. 3 цієї ж норми закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, і, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, всупереч висновкам суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вимогам ст. 291 КПК України, зазначений акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , саме у тій формі, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення як відносно ОСОБА_10 , так і щодо ОСОБА_9 .

Посилання суду на неповноту і неконкретність формулювання обвинувачення за ч. 3 ст. 368 КК України колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони суперечать змісту обвинувального акту, в якому зазначено на яких посадах і протягом якого часу працювали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також які саме дії вони вчинили, виходячи з тих фактичних обставин, які вважав встановленими, прокурор.

До того ж, на думку колегії суддів, такі висновки суду не узгоджуються і з вимогами кримінального процесуального закону, відповідно до яких під час підготовчого судового засідання, ще до призначення розгляду по суті, суд не вправі оцінювати ті обставини, які наведені в акті та пропонувати слідчим органам зазначати фактично інші обставини події. При цьому, заперечення сторони захисту на апеляційну скаргу прокурора, як і доводи в суді першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону фактично містять аргументи щодо відсутності в діянні ОСОБА_10 і ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, а також щодо недоведення винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, що не може бути предметом дослідження суду під час підготовчого судового засідання.

Висновок суду першої інстанції щодо невиконання прокурором обов`язкових вказівок Апеляційного суду м. Києва, викладених в ухвалі від 01 липня 2015 року, також є необґрунтованим, бо суперечить змісту обвинувального акту.

Будь-яких інших порушень вимог КПК України щодо складання обвинувального акту в ухвалі суду не наведено.

За таких обставин, враховуючи, що під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, а ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001138 стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 368 КК України повернуто прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 для усунення недоліків та виконання вимог КПК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4