Справа № 369/9270/15-к
Провадження № 1-кп/369/458/15
В И Р О К
іменем України
29.09.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_7
законного представника неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, учня 9-го класу Боярської вечірньої загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.03.2015 року за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 70 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2-а роки, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

Встановив:
11 червня 2015 року, близько 13.00 год., ОСОБА_9 , будучи раніше судимий: 03.03.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, ст. 70 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2-а роки, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , відкривши хвіртку вікна таємно проник до будинку, звідки з кухонної кімнати викрав ноутбук «ASUS Х551С», вартістю 3 398 гривень та ноутбук «LENOVO G-580», вартістю 7 560 гривень.

Після чого, ОСОБА_10 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 10 958 гривень.

Крім того, 23 червня 2015 року, близько 21.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи на території спортивного майданчику Боярської загальноосвітньої школи №1 в м. Боярка, вул. Лисенка 11/23, Києво-Святошинського району, Київської області, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед «Ардіс Forse 26», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 . Однак, під час вчинення крадіжки до моменту отримання реальної можливості розпорядитися викраденим майном, його дії були викриті сторонньою особою та неповнолітнім потерпілим, які перебували на території спортивного майданчику Боярської загальноосвітньої школи №1 в м. Боярка, вул. Лисенка 11/23, Києво- Святошинського району, Київської області. Однак, ОСОБА_9 усвідомлюючи, що його дії були викриті та набули відкритого характеру, продовжив скоєння злочину, втікши на велосипеді з території спортивного майданчику у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим за власним розсудом, чим заподіяв неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 564 гривень.

ОСОБА_9 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю і суду пояснив, що 11 червня 2015 року він перебував за місцем свого проживання спільно зі своєю дівчиною ОСОБА_11 та мамою. ОСОБА_12 пішла на роботу, а він близько, 13 години, вийшов з їх половини будинку, при цьому сказав ОСОБА_13 , що йде до туалету, а сам вирішив викрасти ноутбуки у їх сусідів, які проживають у другій половині будинку, а саме: чоловік ОСОБА_14 та дружина ОСОБА_15 . Йому було відомо, що у сусідів є два ноутбуки, так як останні користувалися ними на вулиці.

Пересвідчившись, що нікого стороннього поруч немає, він підійшов до вікна кухонної кімнати, яке розташоване зліва від вхідних дверей їхньої половини будинку, відчинив віконну квартирку, яка була не зачинена та заліз через неї до даної кімнати, де побачив ноутбук марки «Леново» та ноутбук марки «Асус» чорного кольору, які знаходилися на столі.

Потім він підійшов до столу, від`єднав від даних ноутбуків зарядні пристрої та комп`ютерні миші, залишивши їх там. Взяв із собою тільки ноутбуки, які поставив на підвіконня кухонної кімнати. Після чого, виліз через квартирку вікна з половини будинку. Потім дістав два ноутбуки та заніс до туалету, який зташований біля будинку, де вони проживають. Залишивши ноутбуки в туалеті, він пішов до своєї половини будинку, зайшов до кухні. Юля в цей час перебувала у кімнаті, де взяв поліетиленовий пакет чорного кольору, з який вийшов на подвір`я та поклав до нього ноутбуки і заніс до будинку, залишивши стояти в коридорі.

Потім він з ОСОБА_16 попрямували до ж/д станції в м. Боярка, щоб поїхати звідти до м. Києва. Дорогою до ж/д станції він розповів ОСОБА_13 , що вчинив крадіжку. Вона відповіла, що потрібно все повернути, проте вони все одно поїхали до м. Києва.

По прибуттю у м. Київ, вони відправилися до його знайомого ОСОБА_17 , який проживає в АДРЕСА_3 .

З останнім вони домовилися зустрітися на проспекті Лісовому в м. Києві. Після зустрічі вони поїхали на ринок «Юність», де він продав викрадені ноутбуки, за що отримав 2200 грн, які витратив на власні потреби.

В подальшому його мати ОСОБА_18 поїхала на ринок «Юність» та викупила ноутбук марки «Асус» за 1000 грн. Після чого, повернула ОСОБА_5 .

Крім того, 23 червня 2015 року, близько 21 години, точного часу не пам`ятає, він перебував на спортивному майданчику Боярської загальноосвітньої школи № 1 в м. Боярка, по вул. Лисенка, 11/23, Києво-Святошинського району, Київської області та грав у футбол з місцевими хлопцями, на вигляд яким було близько 14-15 років. При знайомстві він повідомив їм, що його звати ОСОБА_19 . З ним разом у футбол грало чотири хлопці, їхніх імен він не заповнив. Потім, один із них пішов до батьків, інші взагалі пропав із поля зору. Він вирішив викрасти велосипед марки «Ардіс» сірого кольору, який знаходився біля воріт. Переконавшись, що його дії ніким не помічені, він підійшов до велосипеда, сів на нього, та почав рухатися в сторону вул. Кібенка, в м.Боярка. Проте, коли виїжджав за межі спортивного майданчика, його помітив хлопчина на вигляд, якому було близько 14 років. Коли він зрозумів, що його дії помічені, то почав рухатися швидше. Приїхавши додому, він залишив велосипед вдома. На той час вдома була мама, яка запитала звідки у нього велосипед, на що він відповів, що велосипед йому дав його знайомий ОСОБА_20 , який проживає АДРЕСА_4 , точної адреси він не знає, а пізніше він йому відасть 600 грн.

Наступного дня він звернувся до свого знайомого ОСОБА_20 , який допоміг продати велосипед невідомому чоловікові за 700 грн. Продажа велосипеда здійснювалась біля магазинку «Лесик», в м. Боярка. Отримані гроші він витратив у власних потребах.

З кількістю і сумою викраденого майна він повністю згоден.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 у вчинених злочинах, його винність також підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що вона разом з чоловіком ОСОБА_21 проживають в АДРЕСА_2 .

З квітня 2015 року в одну із частин будинку АДРЕСА_2 переїхала сім`я ОСОБА_22 - мати ОСОБА_23 та син ОСОБА_24 .

11 червня 2015 року, близько 16.00 год, її чоловік прийшов додому та виявив відсутність ноутбуку марки «ASUS Х551С» та ноутбуку марки «LENOVO G-580», який купували в кредит 09.12.2012 р. за 6.399.00 грн. За час користування ноутбуком поломок не було, в ремонті не перебував. Кредит на ноутбук вона брала не на своє ім`я, а на ОСОБА_25 . Ноутбук марки «ASUS Х551С» був придбаний у 2013 році за 3700 грн., за час користування поломок не було.

14 червня 2015 р. мати ОСОБА_9 викупила ноутбук «ASUS Х551С» та повернула його їй.

Просить стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 завдану їй матеріальну шкоду сином в сумі 7 560 гривень.

Неповнолітній ОСОБА_6 в судовому засіданні суду пояснив, що 23 червня 2015 року, близько 21 години, він приїхав на велосипеді марки «Аdis Forse 26» на спортнивний майданчик неподалік школи №1 по вул. Лисенка, 11/23 в м. Боярка, припаркував його біля лівих воріт футбольного поля. Після чого, разом з ОСОБА_26 , ОСОБА_27 і ОСОБА_19 , так себе назвав ОСОБА_9 , грали у футбол. За час спілкування з ОСОБА_28 , він неодноразово просив у нього покататися на його велосипеді, проте він відмовляв. Того ж дня, коли вони перебували на майданчику, він втратив ОСОБА_9 з поля зору. Потім його покликали друзі, а саме: ОСОБА_29 та ОСОБА_30 та запропонували підійти до них та поговорити про тренування. Коли він відійшов від лівих воріт, тобто стояв спиною до свого велосипеда, пройшов 4-5 м. прямо, зупинився, перегукуючись з хлопцями, він вирішив повернутися назад, коли побачив, що ОСОБА_31 сидить на сидінні його велосипеда та їде з території майданчику. Хлопці також це помітили: ОСОБА_24 та ОСОБА_32 , також ОСОБА_27 . Він відразу кинувся бігти за ОСОБА_28 , дуже голосно кричав йому, звав його, проте той без зупинок прискорив їзду і поїхав в сторону вул. Кібенка в м. Боярка.

Стверджує, що він бачив, як ОСОБА_9 їхав на велосипеді 50 метрів. Він подумав, що ОСОБА_9 взяв його велосипед і поверне на слідуючий день. Проте 24 червня 2015 року ОСОБА_9 велосипед не повернув. Він повідомив про даний факт мамі і 25 червня 2015 року вони пішли до міліції та написав заяву.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснила, що 24 червня 2015 року їй від сина ОСОБА_6 стало відомо про викрадення у нього велосипеда «Ардіс Forze 26». В подальшому вона дізналася, що вказаний велосипед викрав ОСОБА_9 .

Просила стягнути на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 1 564 грн.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснила, що 11 червня 2015 року її син ОСОБА_9 здійснив крадіжку двох ноутбуків в їх сусідів, які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в сім`ї ОСОБА_33 .

Того ж дня, ввечері їй на роботу зателефонував чоловік ОСОБА_5 і повідомив, що її син ОСОБА_24 викрав у них два ноутбуки, на що вона відразу прийшла додому.

Через декілька днів ОСОБА_24 повернувся додому, розповів про факт крадіжки двох ноутбуків і також повідомив, що ноутбук він здав на «Ринку Юність», що знаходиться в м. Києві по вул. Братиславській. Після чого, вони з ОСОБА_24 поїхали на вказане ним місце, а саме « ОСОБА_34 » до павільйону, де знайшли чоловіка, якого попросила повернути їй ноутбук, тобто викупити його. На що той погодився і повернув їй його за 1000 грн.

Після чого, вона пішла до наступного павільйону, де зустріла чоловіка, який представився ОСОБА_35 . Вона його попросила повернути ноутбук, на що той відповів, що ноутбук він не брав, відмовився в подальшому вести будь-яку розмову.

Того ж дня, вона з ОСОБА_24 повернулись додому та повернули ноутбук «ASUS Х551С» ОСОБА_36 .

В червня місяці 2015 року їй стало відомо від ОСОБА_7 про викрадення велосипеда її сином. В подальшому їй від сина ОСОБА_9 стало відомо про викрадення ним велосипеда, якого він продав.

Завдану матеріальну шкоду її сином потерпілим вона згодна відшкодувати.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засіданні суду пояснив, що 23 червня 2015 року він знаходився на спортивному майданчику Боярської ЗОШ № 1, що в м. Боярка по вул. Лисенка, 11/23 спільно зі своїми знайомими та однокласниками, зокрема з ним був ОСОБА_38 , який приїхав на велосипеді та залишив його біля футбольних воріт. Після чого, почав грати в футбол з хлопцями. Він підійшов до ОСОБА_39 та привітався. Також до нього підійшов невідомий йому раніше хлопчина, який представився ОСОБА_19 , як пізніше стало відомо ОСОБА_31 , який спочатку привітався. Потім завів розмову про футбол і знову повернувся на поле та продовжив грати у футбол. Він в свою чергу відійшов до колес, які знаходилися на відстані, близько 10-20 м від футбольного поля та присів на них.

Через деякий час, близько 21.00 21.30 год., він помітив, як ОСОБА_9 підійшов до велосипеда ОСОБА_39 , сів на нього і почав рухатися в сторону вул. Кібенка в м. Боярка. Він відразу повідомив ОСОБА_39 , який повернувся і почав бігти за ОСОБА_28 , кричав в його адресу. Проте ОСОБА_38 не наздогнав ОСОБА_9 .

Крім того, винність ОСОБА_9 у вчиненні злочинів також підтверджується дослідженими судом письмовими доказами в процесі судового розгляду, а саме: т. 1 протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.06.2015 року від ОСОБА_21 (а.с. 10); протоколом огляду місця події від 12.06.2015 року будинку АДРЕСА_2 (а.с. 12-13); накладною від 09 грудня 2012 р. про вартість викраденого ноутбука «LENOVO G-580» (а.с. 24); розпискою потерпілої ОСОБА_5 про отримання від ОСОБА_40 викраденого у неї ноутбука марки «ASUS Х551С» (а.с. 25); висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна: ноутбука «ASUS Х551С», яка складає 3 398 грн. і ноутбука «LENOVO G-580», яка складає 7 560, 00 грн., а разом 10.958 грн. (а.с. 27); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.06.2015 р. від ОСОБА_7 (а.с. 40); протоколом огляду від 15.07.2015 року об`єктом огляду являється спортивний майданчик, що знаходиться на території ЗОШ № 1 в АДРЕСА_5 (а.с. 43); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2015 року, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , який відкрито викрав у нього велосипед (а.с. 49-50, 51); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.07.2015 р., згідно якого неповнолітній свідок ОСОБА_41 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , який викрав велосипед, який належав ОСОБА_6 (а.с. 57-58, 59); висновком спеціаліста щодо вартості викраденого майна велосипеда «Аdis Forse 26», яка становить 1 564, 00 грн. (а.с. 64); вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком два роки (а.с. 79-80); згідно висновку судово-психіатричної експертизи за № 398 від 26.08.2015 року слідує, що ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій, на психічне захворювання не страждав, в тому числі не виявляв ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведення обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_9 не виявлено. ОСОБА_9 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру він не потребує. Рівень розумового розвитку ОСОБА_9 відповідає його віковому періоду (а.с. 117-118);

Суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_9 , його законний представник, потерпілі, законний представник неповнолітнього потерпілого і свідок давали суду правдиві покази, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні під час судового розгляду.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 відкрито викрав велосипед «Ардіс Forse 26», який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , перебуваючи на території спортивного майданчику Боярської ЗОШ № 1 в м. Боярка, вул. Лисенка, 11/23, Києво-Святошинського району, Київської області, спочатку усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а потім, як стверджує обвинувачений ОСОБА_9 , коли виїджав за межі спортивного майданчика, його помітив хлопчина на вигляд, якому було близько 14 років. Тоді він зрозумів, що його дії помічені, то почав рухатися на велосипеді швидше, а також показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 викладені вище, де він стверджував, що коли повернувся назад, то побачив, що ОСОБА_42 сидить на сидінні його велосипеда та їде з території майданчику, хлопці також це помітили. Він відразу кинувся бігти за ОСОБА_28 , дуже голосно кричав йому, звав його, проте той без зупинок прискорив їзду і поїхав на велосипеді в сторону вул. Кібенка в м. Боярка. Він бачив, як ОСОБА_9 їхав на велосипеді 50 метрів і подумав, що ОСОБА_9 взяв його велосипед і поверне на слідуючий день; показами неповнолітнього свідка ОСОБА_43 вказаних вище, які судом визнаються достовірними, бо вони відповідають фактично встановленим судом обставинам справи.

Все вище викладене свідчить про умисел обвинуваченого ОСОБА_9 на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

А тому, оцінюючи дослідженні в процесі судовому розгляду докази суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочинів доведена повністю і його дії суд кваліфікує: за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло; за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються: щире каяття і вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, визнається: вчинення злочину щодо малолітнього.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченого, який навчався, по місцю навчання спочатку характеризувався задовільно, а потім негативно, раніше судимий, під час іспитового строку вчинив нові злочини суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, при цьому не знаходить підстав для призначення відносно нього іншого виду покарання.

Згідно вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2015 року року ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 х років позбавлення волі, , на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2-а роки, то у відповідності зі ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Заявлені цивільні позови: потерпілою ОСОБА_5 про стягнення завданої матеріальної шкоди у сумі 7 560 гривень і законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 про стягнення завданої матеріальної шкоди в сумі 1.564 гривень з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , то суд їх задовільняє і у відповідності зі ст. ст. 1166, 1179 ЦК України стягує завдану матеріальну шкоду з законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 на користь: потерпілої ОСОБА_5 в сумі 7 560 і законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 в сумі 1.564 гривень, яка згодна її відшкодувати, яка завдана злочинними діями неповнолітнього її сина ОСОБА_9 .

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене і керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,
З а с у д и в :
ОСОБА_9 визнати винним: у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 для відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2015 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_9 для відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 12.08.2015 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_9 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПС України в м. Києві та Київській області до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 7 560 (семи тисячі п`ятсот шестидесяти грн..) грн..

Стягнути з законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_8 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 1.564 (однієї тисячі п`ятсот шістдесят чотири грн.) гривні.

Речові докази по справі ноутбук «ASUS X 551 C», який переданий під розписку ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення прокурором, потерпілими, законним представником неповнолітнього потерпілого, захисником та обвинуваченим, законним представником неповнолітнього обвинуваченого.

Суддя ОСОБА_1