Номер провадження 1-кп/754/753/15
Вирок
Іменем України
16 жовтня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участі захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000974 від 28.01.2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коцюбинське, Ірпінського району, Київської області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.06.2006 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.187ч.2,186ч.2 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

27.05.2015 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.185ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.07.2015 року вирок щодо ОСОБА_6 змінено, пом`якшено покарання до одного року позбавлення волі, на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» ОСОБА_6 звільнено від покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 28.01.2015 року приблизно 01.00год. обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на 1 поверсі під`їзду АДРЕСА_2 переслідуючи корисливу мету, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 , повторно заволодів чужим майном, що належало ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном «Fly iq4410», вартістю 700грн., в якому знаходилась карта пам`яті «Tranacend MicroSDHC», об"ємом 32Гб. вартістю 388грн.50коп., дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «МТС» та «Лайф», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, а всього на загальну суму 1088грн.50коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство), вчинене повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.190ч.2 КК України.

16 жовтня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 укладено Угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини, обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.190 КК України, потерпілому матеріальна шкода відшкодована, констатовано факт примирення між потерпілим та обвинуваченим, будь-яких обов`язків майнового і немайнового характеру не має. Узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначено покарання за ч.2ст.190 КК України у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України, з іспитовим строком два роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно ст..474ч.3 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 за ч.2ст.190 КК України є відповідно до ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.5ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, сторони дійсно примирились, що підтверджено ними в судовому засіданні, дії ОСОБА_6 за ч.2ст.190 КК України кваліфіковано правильно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

З врахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.474,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 16 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні №000974 від 28.01.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.190ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції і повідомляти про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі судового засідання.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя