Єдиний унікальний номер 236/2430/15-к
Номер провадження 11-кп/775/512/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження № 0000531 від 07.06.2015 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Шандриголове Краснолиманського району Донецької області, українку, громадянку України, раніше не судиму, не працюючу, не заміжню, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України і призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

В період часу приблизно з 23 години 30 хвилин 06.06.2015 року до 00 години 00 хвилин 07.06.2015 року в кухонній кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних стосунків, що виникли раніше, трапилася сварка. Під час сварки ОСОБА_6 , з метою умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_8 , розуміючи, що в результаті її злочинних дій може наступити смерть останнього, і бажаючи настання таких наслідків, взяла з шухляди кухонного столу в праву руку ніж та нанесла ним вісім ударів по тілу ОСОБА_8 , спричинивши тим самим сім непроникаючих колото-різаних ран шиї, грудної клітини спереду та ззаду, черевної стінки та лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; та одну проникаючу колото-різану рану передньої поверхні грудної клітини зліва з пошкодженням передсердя, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечна для життя. Причиною смерті ОСОБА_8 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітини спереду зліва з пошкодженням серцевої сорочки та м`язу правого шлуночка серця, яке ускладнилось крововиливом в навколо серцеву сорочку (тампонада). Між пораненням серця та причиною смерті є прямий причинний зв`язок.

Не погодившись із вироком суду захисником ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду змінити у зв`язку з перекваліфікацією дій обвинуваченої з ч.1 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України. Також просить застосувати до обвинуваченої положення ст.ст. 69, 75, 76 КК України. Вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає зміні через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та неправильну кваліфікацію дій обвинуваченої. Зазначає, що в діях обвинуваченої відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а мається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Вказує, що обвинувачена не мала наміру позбавляти життя потерпілого, вона лише захищалась від його протиправних, насильницьких дій. В сукупності дії обвинуваченої та її поведінка не свідчать про наявність наміру спрямованого на умисне позбавлення життя потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисника і просив вирок суду залишити без змін, захисника ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 і просили задовольнити її з наведених у скарзі підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, вироку суду - без змін, за наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за обставин, установлених судом, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними доказами, які ретельно досліджені, всебічно перевірені, належно оцінені та детально за змістом викладені судом у вироку.

Доводи апеляційної скарги на неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України та відсутність умислу ОСОБА_6 на вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_9 спростовуються безпосередньо дослідженими в суді доказами.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень і показала, що вона разом з братом ОСОБА_8 розпивали спиртні напої у кухні по місцю її мешкання, після чого почалася сварка, ОСОБА_10 почав обзивати її та дітей образливими словами та виганяти їх з дому. Вона стала захищати дітей, а він почав бити її, вдарив її по голові, а потім ногами по тілу. Вона вирвалася від нього та підбігла до столу, щоб щось взяти та вдарити ним брата, щоб той відчепився, а потім взяла з кухонного стола ніж та вдарила ним брата в ліве плече, але той не відреагував, схватив її за волосся та наклонив її. Вона не пам`ятає, щоб вона його вдарила 8 разів, але після її удару брат застогнав та впав на кухонний куток, вона почала його тормошити, але він не приходив то тями. Вказує, що не хотіла його вбивати, хотіла просто налякати. Зазначає також, що в будинку крім її брата, неї та дітей нікого не було.

Вина обвинуваченої в скоєнні інкримінованого злочину, підтверджується іншими доказами по справі.

Так, з протоколу огляду міста події, таблиці фотоілюстрацій до нього, було встановлено, що труп ОСОБА_8 з явними ознаками тілесних ушкоджень, знаходився в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 . В ході огляду зафіксоване місце розташування трупа ОСОБА_8 , ніж, плями бурого кольору на підлозі, тобто встановлено місце скоєння правопорушення. Під час огляду місця події було виявлено та вилучено кухонний ніж з речовиною бурого кольору на клинку (а.с. 42-55 т.1).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 20/54 від 21.07.2015 року та судово-цитологічної експертизи від 08.06.2015 р., виявлені на тілі потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитися від ударів ножем, вилученим під час огляду місця події. Сліди крові на ножі можуть належати ОСОБА_9 , потожірові виділення на рукоятці цього ножа можуть належати як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_9 (а.с. 174-179,200-202 т.1).

Як вбачається з показань потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та самої обвинуваченої ОСОБА_6 , між останньою та потерпілим, яки були рідними сестрою та братом, протягом тривалого часу склалися неприязні стосунки, ОСОБА_10 зловживав спиртними напоями та виганяв з дому обвинувачену з дітьми, на ґрунті чого між ними часто виникали сварки.

Висновком експерта встановлено, що у ОСОБА_6 на 07.06.2015 року малися садна та синці шиї, які могли утворитися від дії пальців рук при стисканні шиї, якими підтверджується, що їх вона могла отримати під час боротьби з іншою особою (а.с.141 т.1).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 10.06.2015 року, під час якого застосовувалася відеозйомка, ОСОБА_6 на місці події підтвердила надані нею показання, а саме, що між нею та ОСОБА_10 в ніч з 06.06.2015 року на 07.06.2015 року в кухонній кімнаті будинку по АДРЕСА_1 , під час розпиття алкогольних напоїв трапилася сварка, під час якої ОСОБА_15 спричинила ОСОБА_10 тілесні ушкодження (а.с.121-131 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 54 від 13.07.2015 року, потерпілому ОСОБА_8 було спричинено вісім ударів по тілу: сім непроникаючих колото-різаних ран шиї, грудної клітини спереду та ззаду, черевної стінки та лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; та одну проникаючу колото-різану рану передньої поверхні грудної клітини зліва з пошкодженням передсердя, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечна для життя. Причиною смерті ОСОБА_8 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітини спереду зліва з пошкодженням серцевої сорочки та м`язу правого шлуночка серця, яке ускладнилось крововиливом в навколо серцеву сорочку (тампонада). Між пораненням серця та причиною смерті є прямий причинний зв`язок. Проникаюча колото-різана рана утворилась від удару, який був нанесений з великою силою (а.с.195-198 т.1).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що вказані висновки експерта щодо характеру, локалізації й механізму утворення ушкоджень об`єктивно відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Таким чином, судом першої інстанції вірно визначено мотив вчинення вбивства. При цьому спосіб та знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість і локалізація, свідчать про усвідомлення ОСОБА_6 суспільної небезпеки своїх дій, передбачуваність їх небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті і бажання їх настання, а тому висновки суду про доведеність скоєння ОСОБА_6 умисного вбивства є вірними.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст.115 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з роз`ясненням, які містяться у п.22 вказаної постанови, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Як убачається із матеріалів справи, суд 1-ї інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_6 застосувала таке знаряддя злочину, як ніж, умисно завдала ним удар з великою силою в грудну клітку в ділянці серця, який є життєво важливим органом, і внаслідок цього заподіяла останньому тілесні ушкодження, які зазначені у висновку судово-медичної експертизи і саме від яких відразу настала його смерть, та правильно кваліфікував дії обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України.

До цього ж, за висновками амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 355 від 15.06.2015 року, ОСОБА_6 в момент вчинення інкримінованого діяння могла усвідомлювати свої дії та керував ними, не знаходилася в тимчасово хворобливому стані, яке позбавляло її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебувала в стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання), але перебувала в стані емоційного напруження (стрес), що суттєво вплинуло на її поведінку (а.с. 149-155 т.1).

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність умислу обвинуваченої на позбавлення життя потерпілого та перекваліфікацію її дій на ст.121 ч.2 КК України, не знайшли свого підтвердження, були докладно викладені судом у вироку та їм було надано належну оцінку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове та судове слідство проведено з дотриманням норм КПК України в межах чинного законодавства. Суд дав оцінку усім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що судом при призначенні покарання не визнано обставинами, пом`якшуючими покарання: добру характеристику, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, тяжкі захворювання її та двох дітей, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого є безпідставними.

Призначаючи покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 65-67 КК України та належним чином врахував ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до класифікації злочинів, до категорії особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не заміжня. Судом першої інстанції обґрунтовано визнано як обставину, що обтяжує покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, що в сукупності послужило підставою до прийнятті обґрунтованого рішення суду про призначення обвинуваченої ОСОБА_6 мінімального покарання, передбаченого санкцією статті, у вигляді 7 років позбавленням волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Даних про наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченої та були б підставами для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у апеляційній скарзі не наведено, відсутні вони і в матеріалах справи.

Тому, підстави для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, та із застосуванням ст.ст.75,76 КК України відсутні, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року залишити без задоволення.

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3