УХВАЛА

06 грудня 2013 року місто Дніпропетровськ

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., при секретарі Капацин Ю.В., за участі прокурора Гутарова Д.О., слідчого Халаїм В.В., представника потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0003794 за ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2013 до суду надійшла скарга ОСОБА_2 в якій він просить скасувати постанову слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0003794 за ст. 356 КК України та зобовязати слідчого перевірити наявність правовстановлюючих документів володіння та користування ОСОБА_4 автомобілем НОМЕР_1, сріблястого кольору, зареєстрованого за ОСОБА_2 в період з січня 2010 року по 12.03.2011.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_1 підтримав подану скаргу та доповнив, в її обґрунтування посилався на доводи, викладені в скарзі та її доповненні. Слідчий Халаїм В.В. та прокурор Гутаров Д.О. заперечували проти задоволення скарги.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши скаргу та її доповнення, додатки до скарги та її доповнення, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0003794, вважаю, що підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не вбачається, оскільки доводи ОСОБА_2, щодо незаконності закриття кримінального провадження є необґрунтованими, у звязку з чим в задоволені його скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і змісту оскаржуваної постанови слідчий Халаїм В.В. зясувала як приводи, так і підстави, внаслідок яких було розпочато кримінальне провадження, прийняла всі заходи щодо повного та всебічного дослідження доводів, викладених в заяві ОСОБА_2 про порушення кримінального провадження і правильно дійшла висновку щодо наявності між подружжям ОСОБА_2 цивільно-правових відносин щодо володіння і користування автомобілем НОМЕР_1, що стало обґрунтованою підставою для закриття кримінального провадження № 0003794 за ст. 356 КК України.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Зі змісту заяви ОСОБА_2 до Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області слідує, що його звернення не містить жодних даних про вчинення ОСОБА_4 в період часу з січня 2010 року по 12.03.2011 злочину за викладеними заявником обставинами, оскільки це звернення фактично спростоване висновками Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, викладеними в рішенні від 30.09.2013, яке набрало чинності 11.10.2013, за наслідком розгляду цивільної справи № 2-3614/11 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зокрема, вказаним рішенням суду встановлено, що автомобіль НОМЕР_1, був набутий подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 під час шлюбу, у звязку з чим суд при розділі майна подружжя виділив цей автомобіль позивачу ОСОБА_4, шляхом визнання за нею права власності на нього.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 вважав, що його колишня дружина ОСОБА_4 в період з січня 2010 року по 12.03.2011самоуправно заволоділа автомобілем НОМЕР_1, оскільки 10.01.2011 рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, а 12.03.2011 ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська на транспортні засоби, що зареєстровані за ОСОБА_2, накладено арешт, а автомобіль НОМЕР_1, цією ухвалою передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4, тому на його думку слідчий повинен був перевірити наявність правовстановлюючих документів володіння та користування ОСОБА_4 автомобілем НОМЕР_1, зареєстрованого за ним в період з січня 2010 року по 12.03.2011, що може свідчити про незаконне його заволодіння ОСОБА_4

Проте, з таким висновком ОСОБА_2 погодитися не можна, оскільки ч. 1 ст. 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Це означає, що таке майно залишається спільним незалежно від того, скільки часу сплило після розірвання шлюбу.

При цьому, представником потерпілого ОСОБА_1 не вірно трактується ст. 68 СК України, відповідно до якої лише розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу потребує згоди співвласника. В даному випадку з матеріалів кримінального провадження і скарги слідує, що ОСОБА_4 у вказаний вище потерпілим період дій щодо розпорядження автомобілем НОМЕР_1, не здійснювала, тобто вона не укладала правочинів або договорів щодо розпорядження даним автомобілем без згоди її колишнього чоловіка, а лише користувалася ним, враховуючи те, що право користування і розпорядження майном, як і право володіння, є складовими елементами права власності, але за своїм змістом не є тотожними, тому вимоги ч. 2 ст. 68 СК України і ч. 2 ст. 369 ЦК України регулюють лише відносини розпорядження спільним майном і не розповсюджують свою дію на відносини користування таким майном.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 на автомобіль НОМЕР_1, набуте під час шлюбу, в період з січня 2010 року по 12.03.2011 припинено не було, тобто цей автомобіль залишався спільним майном подружжя до припинення режиму спільності і до виникнення права власності на нього у ОСОБА_4 згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 30.09.2013.

За таких обставин в результаті досудового розслідування слідчим вірно встановлено, що в матеріалах кримінального провадження № 0003794 наявні достатні дані, які вказують на відсутність складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, в діях ОСОБА_4, у звязку з чим заява ОСОБА_2 про злочин свого фактичного підтвердження не знайшла, про що слідчим СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 284 КПК України 28.11.2013 винесена законна постанова про закриття кримінального провадження.

З огляду на вищевикладене обєктивних підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження з метою перевірки інших доводів ОСОБА_2, в тому числі щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 289 КК України і порушень норм КПК України з боку слідчого, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 318-380 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0003794 за ст. 356 КК України відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0003794 за ст. 356 КК України в 1 томі на 45 аркушах повернути прокурору прокуратури Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська ОСОБА_5

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: В.О. Лисенко