Справа № 1-419/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2012 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Федіна А. В.

при секретарі Сорокан М.М.

за участю прокурора Васильчука О.К.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Першотравневого районного суду м. Чернівці кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого головою СФГ «Лотос», у відповідності до вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, 15.07.2012 р. біля 06 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Стефаника м. Чернівці зі сторони с Чорнівка Новоселицького району Чернівецької області в напрямку вул. Галицького в м. Чернівці по середині проїзної частини, яка є недостатньо широкою для роз'їзду із зустрічним транспортом, та складає ширину 5,2 м., наближаючись до буд. 60 із заокруглення дороги вправо, маючи реальну можливість спостерігати в своєму полі зору велосипедиста ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку в межах своєї смуги, не врахував дорожню обстановку, проявив самовпевненість в своїх діях у виборі швидкості, своєчасно не змістив керований ним автомобіль ближче до правого краю дороги, та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3, якому спричинив тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_2 скоїв в результаті грубого порушення та невиконання вимог п. п. 2.3 «б», 2,9 «а», 11.2 та 12.3 "Правил дорожнього руху" України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за номером 1306 від 10 жовтня 2001 р. та введених в дію з 01 січня 2002 р. які вимагають від водія:

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

- п. 11.2. Нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні даного злочину визнав повністю, не заперечував проти часткового дослідження доказів по справі відповідно до вимог ст. 299 КПК України. Крім того, ОСОБА_2 показав, що вранці 15.07.2012 р., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем ЗA3 по вул. Стефаника м. Чернівці, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3, який помер на місці пригоди. У вчиненому щиро розкаявся. Спричинену матеріальну та моральну шкоду потерпілим відшкодував.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що вранці 15.07.2012 р. йому зателефонували і повідомили, що з його батьком ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, і від завданих тілесних ушкоджень він помер на місці. Свідком ДТП він не був. Цивільний позов не заявляв, оскільки підсудний відшкодував йому всю завдану матеріальну та моральну шкоду, жодних претензій до нього не має і просив підсудного суворо не карати.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_2 своєї вини, його вина повністю доведена сукупністю досліджених та проаналізованих судом доказів, а саме:

- рапортом органу досудового слідства про реєстрацію вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.07.2012 року, схемою та фото таблицями до нього, з якого вбачається, що, під час проведення огляду місця ДТП виявлено та зафіксовано: слід гальмування, який починається на відстані 2,85 м. від правого краю дороги, відносно напрямку руху в сторону вул. Галицького, має довжину 12,0 м., і тягнеться до правих коліс автомобіля НОМЕР_2, який направлений в сторону вул. Галицького, правим переднім колесом на відстані 0,3 м., заднім правим колесом на відстані 0,5 м. від правого краю дороги. Навпроти задньої частини даного автомобіля зліва за межами дороги зафіксовано велосипед. Позаду автомобіля, справа на узбіччі виявлено сумку велосипедиста. По обидві сторони дороги напроти передньої частини автомобіля в кюветах виявлено взуття потерпілого. На відстані 6,1 м. від передньої частини автомобіля ЗАЗ на проїзній частині зафіксовано труп велосипедиста, який знаходиться під кутом до дороги, головою в сторону вул. Галицького, ногами на відстані 1,0 м., і головою на відстані 2,4 м. від правого краю дороги (а.с. 8);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_3 (а.с. 18);

- висновками автотехічної експертизи № 252 - а від 02.08.2012 року згідно з якими в гальмівній системі, рульовому керуванні та ходовій частині автомобіля НОМЕР_3 несправностей, які б могли спричинити ДТП не виявлено (а.с 44-54);

- висновками транспортно-трасологічної експертизи № 253 - а від 03.08.2012 року під час проведення якої встановлений кут першочергового контактування транспортних засобів. Зіткнення автомобіля та велосипеда відбулося в районі середини проїзної частини дороги (а.с.61-78);

- висновками судово - медичної експертизи № 673 від 29.08.2012 року, згідно з якими, встановлена, що смерть потерпілого настала від тампонади серця кров'ю, внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з розривом надклепаної частини легеневої артерії (а.с. 86-90);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_2 під час проведення якої встановлено, що до появи велосипедиста він рухався на відстані 1,1 м. від лівого краю дороги, велосипедист в свою чергу рухався на відстані 1,2 м. від того ж краю дороги. Водій ОСОБА_2 виявив велосипедиста на відстані 13,0 м. від себе. Велосипедист в момент наїзду знаходився на відстані 1,2 м. від правого краю дороги, відносно свого напрямку руху, та на відстані 1, 7 м. від кута буд. № 60 в сторону с Чорнівка. Від заокруглення дороги звідки виїхав ОСОБА_2 в сторону вул. Галицького видимість дороги складає 99,6 м. (а.с. 132-136);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, під час проведення яких свідки підтвердили та уточнили дані ними на досудовому слідстві покази (а.с. 111-115,118-122);

- протоколом огляду транспортного засобу ЗАЗ-110557 д.н. НОМЕР_4 (а.с. 32);

- протоколом огляду велосипеда (а.с. 37);

- висновками судово - автотехічної експертизи № 282 - а від 14.08.2012 року, згідно з якими встановлено, що в даній дорожньо-транспортній обстановці, в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам пунктів 2.3 (б), 11.2 та 12.3 ПДР, недотримання яких, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв'язку з настанням даної ДТП (а.с. 144-147);

- висновками токсикологічної експертизи № 1352 від 10.08.2012 року згідно з якими встановлено, що при судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_2 виявлений етиловий спирт в кількості 3,07 % (а.с. 181).

Суд, аналізуючи докази, здобуті в період досудового слідства і в судовому засіданні, приходять до висновку, що підсудній ОСОБА_2 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила смерть.

Органом досудового слідства дії підсудного ОСОБА_2 за ч.2 ст. 286 КК України кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження від яких наступила смерть.

У відповідності до вимог п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року при постановленні рішення необхідно ураховувати, що порушення правил безпеки дорожнього руху та порушення правил експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, є самостійними діяннями.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що в гальмівній системі, рульовому керуванні та ходовій частині автомобіля НОМЕР_3 несправностей, які б могли спричинити ДТП не виявлено, отже на підставі вищевикладеного суд вважає, що така кваліфікуюча ознака як, порушення правил експлуатації транспорту підлягає виключенню.

Таким чином, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 за ч.2 ст. 286 КК України необхідно кваліфікувати як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема те, що по місцю проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, працює.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю даного злочину, відшкодував завдану потерпілим шкоду, що підтверджується їх розписками від 26.09.2012 року. Наведені обставини, на підставі ст. 66 КК України, суд визнає такими, що пом'якшують покарання підсудному.

До обставин що негативно характеризують особу підсудного ОСОБА_2 суд відносить те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, особу винного, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення його права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України суд накладає на засудженого такі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишити обрану - підписку про невиїзд.

Зняти арешт з автомобілів НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6 та марки «Фіат 125» д.н.з. НОМЕР_5, який належить ОСОБА_2 накладений постановою ст. слідчого СУ УМВС України в Чернівецькій області від 15 серпня 2012 року.

Речові докази по даній кримінальній справі, а саме: автомобіль НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_6; велосипед повернути потерпілому ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області витрати пов'язані з проведення експертиз в сумі 1058,40 (одна тисяча пятдесят вісім грн. сорок коп.).

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 15-ти діб з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_7 А. В.