Справа № 592/9947/15-к
Провадження № 1-кс/592/3338/15
УХВАЛА

про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження

23 жовтня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , за участю представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

20.10.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 19.09.2015 року, в якій він зазначив про те, що 19.09.2015 року слідчим СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшим лейтенантом ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0003503 у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України) . З даною постановою він не згодний та вважає, що вона є передчасною, а тому її слід скасувати. 10.06.2015 року його заяву було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та було розпочато досудове розслідування. Попередня кваліфікація кримінального порушення: ч. 1 ст. 125 КК України. З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань його заяви та початку кримінального провадження слідчим, всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, слідчий проігнорував висновки експерта, що містяться у матеріалах кримінального провадженні. У потерпілого ОСОБА_3 були виявлені легкі тілесні ушкодження. Показання допитаних як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слідчий не взяв до уваги, а показання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слідчий взяв до уваги, але слідчому ОСОБА_5 свідки говорили про те, що ОСОБА_10 працює у Вєтрова, а Приходьки є його друзями, тобто це зацікавлені особи, а тому висновок слідчого що нема об`єктивних даних, які свідчать про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, при розслідуванні зазначеного кримінального провадження не здобуто, зібраних доказів недостатньо для направлення справи до суду є необґрунтованим. Разом із тим, із постанови слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 10.06.2015 року не вбачається висновку про те, чому у діях особи, яка завдала тілесних ушкоджень потерпілому у справі, відсутній умисел на їх заподіяння. Доводи слідчого про неможливість усунути протиріччя в показаннях не можуть вважатись тією підставою, за якої можливо закрити кримінальне провадження за відсутності складу злочину. Крім того, усунення протиріч у показання свідків та потерпілої є процесуальною діяльністю слідчого під час здійснення досудового розслідування, що у будь-якому випадку повинна бути реалізована під час досудового розслідування, а, відповідно, будь-які протиріччя у кримінальному провадженні не можуть бути підставою для його закриття за цих підстав, ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Не здійснивши одночасного допиту скаржника і особи, на яку вказує скаржник як кримінального правопорушника, слідчий обмежив першу у праві довести слідству у встановленому процесуальному порядку ті звинувачення, які вважає за доцільне довести слідству скаржник, тобто порушено право на перехресний допит (п. 5 ч. 2 ст. 87 КПК України) . Крім цього, слідчий не виконав вимог Глави 22 КПК України, а покликання на покази ОСОБА_13 , як на підставу закриття кримінального провадження є неприпустимі, оскільки, як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_13 допитаний як свідок, що напряму суперечить вимогам п. 6 ч. 2 ст. 87 КПК України. За даних обставин допущені процесуальні порушення призвели до обмеження реалізації прав заявника, а крім того для обов`язковості їх визнання судом недопустимими в силу вимог ч. 2 ст. 87 КПК України, що слід визнати істотним порушенням процесуальних норм. Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті провадження дотримані не були. Слідчий не мотивував з урахуванням яких досліджених доказів у провадженні, їх змісту, слідчим зроблений висновок про відсутність події злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також слідчий не обґрунтувала, чому він не бере до уваги висновки експерта та пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . При проведенні досудового слідства необхідно провести наступні слідчі дії, а саме: для усунення протиріч в показаннях обвинуваченого, потерпілої та свідків щодо характеру, локалізації, механізму утворення тілесних ушкоджень необхідно провести відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого, потерпілої, свідків із залученням судово-медичного експерта з послідуючим проведенням судово-медичної експертизи, провести огляд місця події, та допитати інших свідків щодо інших обставин нанесення тілесних ушкоджень, а також провести інші необхідні та можливі слідчі дії для всебічного, повного і об`єктивного провадження досудового слідства. Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді. Згідно ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Копію постанови про закриття кримінального провадження було отримано 19.10.2015 року та строк для її оскарження є до 29.10.2015 року. Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Згідно ст. 305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора. Слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктом З частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, він просив скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 19.09.2015 року (вхідний № 34002 від 20.10.2015 року) (а. с. 2 5) .

Із змісту постанови про закриття матеріалів кримінального провадження від 19.09.2015 року вбачається, що слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003503 від 10.06.2015 року, встановив. 10.06.2015 року близько 09 години 40 хвилин за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, на авторинку поблизу кіоску № 103 ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Допитаний потерпілий ОСОБА_3 . Пояснив про те, що 10.06.2015 року близько 09 години 40 хвилин він знаходився на автомобільному ринку, розташованому за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 3. Також там перебував ОСОБА_13 , який має кіоск № 101. В цей час ОСОБА_3 знаходився на місці № 100, до якого підійшли покупці. ОСОБА_3 їм розказав про акумулятори до автомобіля, але їм не сподобались ті, що були на торгівельному місці № 100, та він повів їх до свого місця № 103. Коли він проходив через місце ОСОБА_13 , то розповідав покупцю про те, що його акумулятори коштують 1000 грн. . Це почув ОСОБА_13 та він почав говорити покупцю про те, що продасть акумулятор за 900 грн. . ОСОБА_3 продовжив йти далі до свого місця та сказав покупцю про те, щоб не звертав уваги на ОСОБА_13 , оскільки останній, як виразився ОСОБА_3 Дурачок . Зі слів ОСОБА_3 це він говорив покупцю, а не особисто ОСОБА_13 , але це почув особисто ОСОБА_13 і одразу підбіг до місця № 103, де знаходився ОСОБА_3 , та між ними з приводу цього виникла словесна перепалка. ОСОБА_3 сказав ОСОБА_13 про те, щоб той йшов та не заважав йому працювати, але останній підійшов до ОСОБА_3 ближче та схопив його за комір футболки й почав смикати. ОСОБА_3 його намагався відштовхнути ОСОБА_13 , а той повалив потерпілого на шини, які лежать на підставці напроти кіоску № 103. ОСОБА_3 падав обличчям на шини. Не встигнувши підвестись, ОСОБА_13 одразу схопив ОСОБА_3 руками за голову та почав бити його головою об шини. В цей час до них підійшла ОСОБА_14 , продавець, яка відтягнула ОСОБА_13 від ОСОБА_3 та той підвівся. Коли потерпілий встав, то одразу до нього підбіг ОСОБА_13 та схопив обома руками за шию і почав душити. Допитані під час досудового розслідування у якості свідків громадяни: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили той факт, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_13 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 . Допитаний ОСОБА_13 пояснив про те, що 10.06.2015 року близько 07 години 30 хвилин він прийшов на своє місце роботи, а саме на авторинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Близько 09 години 30 хвилин невідомі покупці біля кіоску № 100 запитали у продавця на ім`я ОСОБА_15 ціну на акумулятори. Також біля кіоску знаходився ОСОБА_3 , який забрав покупців та повів їх мимо кіоску № 101, який належить ОСОБА_13 , до свого кіоску № 103. Проходячи мимо, покупець запитав у ОСОБА_13 про вартість його акумуляторів та останній назвав їх ціну. У цей час ОСОБА_3 сказав покупцю на ОСОБА_13 , що Це придурок, якого щойно відпустили з дурдому . ОСОБА_13 не витримав образ та підійшов до кіоску № 103, а саме до ОСОБА_3 і попрохав того, щоб він вибачився, але ОСОБА_3 відповів у його бік словами нецензурної лайки. ОСОБА_13 знову запропонував ОСОБА_3 вибачитись і почав підходити ближче до нього. ОСОБА_3 замахнувся на ОСОБА_13 рукою, але вдарити не встиг, оскільки останній схопив ОСОБА_3 за шию, витягнув з кіоску. ОСОБА_3 продовжував ображати ОСОБА_13 та останній захотів його взяти за вухо, але той вирвався і тоді ОСОБА_13 прижав його до гумової покришки та почав смикати, але не душив. Допитані під час досудового розслідування у якості свідків громадяни: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повідомили про те, що дійсно між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 відбувся конфлікт, але ОСОБА_13 не бив ОСОБА_3 , вони лише штовхали один одного. Аналізуючи зібрані по справі докази, слід зробити висновок про те, що відсутній склад кримінального правопорушення. Таким чином, об`єктивних даних, які свідчать про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, при розслідуванні зазначеного кримінального провадження не здобуто, зібраних доказів недостатньо для направлення справи до суду. Враховуючи вищевикладене, керуючись, ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження № 0003503 за ч. 1 ст. 125 КК України закрити у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 3. Копію постанови направити заявнику, потерпілому. 4. Вказана постанова може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії (а. с. 6, 7) .

У відкритому судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 дав пояснення, аналогічні викладеним ним в скарзі. Він просив скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 19.09.2015 року.

У відкритому судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_4 дав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі ОСОБА_3 . Він просив скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 19.09.2015 року.

У судове засідання слідчий СВ Сумського РВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 не з`явився, що не є перешкодою для розгляду скарги, у відповідності до положень ч. 3 ст. 306 КПК України. До початку судового засідання матеріали кримінального провадження № 0003503, внесеного 10.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчому судді надані не були.

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, вислухавши його пояснення, пояснення представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , перевіривши додані до скарги документи, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов до наступного висновку.

З аналізу чинного міжнародного, конституційного, кримінального процесуального законодавства України з урахуванням рекомендацій та роз`яснень, наданих Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається наступне.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої та підписаної 04.11.1950 року, ратифікованої 17.07.1997 року (із заявами та застереженнями) , яка набула чинності 11.09.1997 року (із змінами і доповненнями) , кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2, 5 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із змісту ч. 2 ст. 21 КПК України вбачається, що ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Із змісту ст. 25 КПК України вбачається, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із змісту абз. 1 ч. 6 ст. 284 КПК України вбачається, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Із змісту ч. 1 ст. 533 КПК України вбачається, що ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, що стосується вимоги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0003503 від 10.06.2015 року, то суд дійшов до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На думку суду слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 2 КПК України, не забезпечив швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Крім того, на думку суду, слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 9 КПК України, не всебічно та неповно дослідив обставини кримінального провадження, не виявив як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, не надав їм належну правову оцінку та не забезпечив прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, на думку суду, слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 25 КПК України, в межах своєї компетенції не вжив всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, на думку суду, старший слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 , у порушення ст. 38 КПК України, не застосував всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Крім того, на думку суду, старший слідчий СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старший лейтенант міліції ОСОБА_5 не скористався у повному обсязі наданими йому повноваженнями, передбаченими ст. 40 КПК України, щодо проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: - проведення допитів та одночасних допитів, у відповідності до ст. 224 КПК України; - пред`явлення особи, речей для впізнання (ст. ст. 228, 229 КПК України) ; - проведення огляду (ст. 237 КПК України) , у тому числі огляду місця пригоди; - проведення слідчого експерименту (ст. 240 КПК України) ; - залучення експерта для проведення експертизи, у відповідності до ст. ст. 243 245 КПК України, у тому числі додаткової або повторної судово-медичної експертизи; - тимчасового доступу до документів (ст. ст. 131, 159, 160 КПК України) тощо.

Таким чином, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 від 19.09.2015 року про закриття кримінального провадження № 0003503 від 10.06.2015 року слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 303 310, 376, 392, 532, 533 КПК України; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12; листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України від 21.11.2012 року № 10-1717/0/4-12, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0003503 від 10.06.2015 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді про задоволення скарги на постанову про закриття кримінального провадження оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1