Справа № 158/1468/15-к
Провадження № 1-кп/0158/110/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в с к л а д і: головуючого судді ОСОБА_1
при с е к р е т а р і ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
- 26.03.2015 року Маневицьким районним судом Волинської області за ст. 246 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією незаконно добутого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,
в с т а н о в и в:
21 квітня 2015 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи незареєстрованим у встановленому законом порядку технічно справним мотоциклом марки «МТ-10», рухаючись в межах населеного пункту с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області зі сторони вул. Перемоги по вул. Вече, неподалік будинку № 4, в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, перевищив максимальну швидкість, визначену у населених пунктах, та з виникненням небезпеки для руху, а саме пішохода ОСОБА_6 , який поводив себе неадекватно на дорозі, і якого водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, після чого здійснив наїзд на останнього.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою довготривалого лікування.
Порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку зі скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, суду показав, що 21 квітня 2015 року біля 23 години він з друзями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхав в с. Журавичі. Вживали алкоголь. Був в стані алкогольного сп`яніння. Пізніше разом із ОСОБА_9 на мотоциклі «МТ-10», який належить ОСОБА_10 поїхав шукати ОСОБА_11 . При в`їзді на вул. Вече в с. Журавичі помітив ОСОБА_6 , який стояв посередині дороги з розставленими в сторони руками. Кричав, щоб він зійшов з дороги, однак він не сходив. При спробі об`їхати ОСОБА_6 , з`їжджаючи в сторону, зачепив його лівою захисною дугою мотоцикла, після чого ОСОБА_6 впав на землю. Він з мотоциклом впав теж. Підійшовши до ОСОБА_6 намагався підняти його, однак той почав скаржитись на біль в нозі. Потерпілий свідомості не втрачав. Після падіння ОСОБА_12 на землю ніяких тілесних ушкоджень йому не наносив. Зателефонували на швидку.
Крім того пояснив, що завдані збитки не відшкодував. Заявлений у справі цивільний позов визнає. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, порушення ОСОБА_4 пунктів 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України при керуванні автотранспортним засобом, внаслідок чого ним було спричинено ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, стверджується зібраними по справі і дослідженими судом доказами.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 21.04.2015 року після 23 години йому передзвонив ОСОБА_13 та повідомив, що ОСОБА_4 на мотоциклі збив його брата ОСОБА_6 . Приїхавши на місце ДТП побачив, що ОСОБА_6 лежав на обочині з вибитою ногою. Швидка допомога, яка приїхала за викликом, доставила ОСОБА_6 в Ківерцівську ЦРЛ. В травматологічному відділенні лікарні сказали, що нічого страшного нема, вставили колінну чашечку та поклали ногу на витяжку. Купував уколи та бинти. На слідуючий день вранці йому зателефонували з лікарні і повідомили, що ОСОБА_6 помер.Вважає обвинуваченого винним у смерті брата. Наполягає на суворій мірі покарання.
Об`єктивність показань обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин наїзду на потерпілого ОСОБА_6 стверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що на момент ДТП перебував на задньому сидінні мотоцикла, яким керував ОСОБА_4 . ОСОБА_12 вони побачили, коли виїхали на вулицю Вече в с. Журавичі. Було темно. Їхали зі швидкістю приблизно 70 км/год. Потерпілий стояв серед дороги. При спробі об`їхати останнього ОСОБА_4 зачепив його дугою від мотоцикла. Він з ОСОБА_14 спробували поставити потерпілого на ноги, однак нога пішла назад і він впав. За пів години приїхала швидка. ОСОБА_15 наложили шину. Він кричав, що болить нога. В стані алкогольного сп`яніння були і обвинувачений і потерпілий. Крім того, повідомив, що ОСОБА_16 одразу після ДТП підходив до потерпілого, кричав до нього, що ти робиш, висловлювався нецензурно. Але щоб бив, не бачив та не чув.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.04.2015 року зі схемами та фототаблицями до нього, місцем дорожньо-транспортної пригоди є проїжджа частина початку вулиці Вече в с. Журавичі Ківерцівського району. На дорожньому полотні виявлено сліди тертя, нашарування, сліди шин мотоцикла та сліди заносу колеса. Сліди гальмування відсутні.
Згідно протоколу огляду транспортних засобів від 29.07.2015 року мотоцикл «МТ Днепр-10» на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в технічно справному стані.
За висновками судової експертизи дослідження обставин і механізму ДТП від 16.07.2015 року , проведеної на підставі матеріалів кримінального провадження та протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2015 року, з технічної точки зору водій мотоцикла МТ Днепр-10 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР, тобто повинен був рухатись мотоциклом зі швидкістю не більше 60 км/год. і в момент об`єктивного виявлення нерухомого пішохода з розставленими руками на проїзній частині негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. При дозволеній швидкості руху згідно до вимог ПДР ОСОБА_4 мав би технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування негайного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Рухаючись зі швидкістю 70 км/год. ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування негайного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.
Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 № 19 від 25.06.2015 року в останнього виявлено закритий вивих лівої гомілки, садна в лівій виличній ділянці, в лівій здухвинній ділянці, на передній поверхні правого колінного суглобу, які утворилися від тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею як при ударі ними, так і при ударі в них, цілком можливо при наїзді передньою частиною рухомого мотоцикла, і відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що тягнуть за собою довготривале лікування. Смерть ОСОБА_6 наступила від гострої серцево-судинної недостатності, яка послідувала за ішемічною хворобою серця, стенозуючим атеросклеротичним коронарокардіосклерозом, і не стоїть в прямому причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, заподіяними ДТП.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтримав експертний висновок. Суду показав, що в ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 проводилось судово-гістологічне дослідження судово-медичним експертом бюро судово-медичної експертизи УОЗ Волинської облдержадміністрації, за підсумками якого встановлено нерівномірність кровонаповнення присланих на дослідження органів, зміни реологічних властивостей крові в судинах, помірно виражений набряк мозку з дистрофією нейронів, вогнищева фрагментація міокарду, стенозуючий коронаросклероз. За результатами судово-токсилогічного дослідження крові та сечі трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт: в крові - 1,76%, в сечі -3,32%, що становить важке алкогольне отруєння.
Разом з тим, як вбачається з судово-медичної експертизи при досліджені ребер, хребта і кісток таза, зі сторони порожнин трупа та внутрішньому досліджені трупа будь-яких тілесних ушкоджень та інших особливостей не виявлено, про що в судовому засіданні також підтвердив експерт ОСОБА_17 .
Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 , як особи, яка керує транспортним засобом, в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, і кваліфікує дії підсудного за ч.1 ст.286 КК України.
Призначаючи підсудному покарання, суд у відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як злочин середньої тяжкості.
Як особа обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно. Є особою молодого віку. Суспільно-корисною працею не займається. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 22.04.2015 року ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючого покарання обставиною.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Судом також враховано думку потерпілого, який наполягає на суворій мірі покарання, особу підсудного, який після вчинення дорожньо-транспортної пригоди критично оцінив свою протиправну поведінку, що виразилось у визнанні вини, готовності нести кримінальну відповідальність та відшкодувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного, а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності у виді арешту.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
В силу абз.3 п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у зв`язку з відсутністю в обвинуваченого права керування транспортними засобами суд не призначає додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Враховуючи те, що мотоцикл «МТ Днепр-10» б/н.з., який зберігається на майданчику тимчасового тримання затриманих транспортних засобів Ківерцівського РВ, і відповідно до пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_18 належить останньому, його слід повернути власнику.
Розмір витрат на залучення експертів при проведенні експертизи дослідження обставин і механізму ДТП складає 614,40 грн. і в силу ч.2 ст.124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду регламентуються ст.1166 ЦК України, ч. 1 якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно матеріалів кримінальної провадження в результаті ДТП ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження та знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні комунального закладу «Ківерцівське районне територіальне медичне об`єднання» з 22.04.2015 року по 22.04.2015 року протягом 5-ти годин. Вартість обстеження і лікування хворого становить 181,80 коп. (довідка медичного закладу від 18.09.2015 року № 1188/01-22/2-15) і підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 .
Оскільки смерть ОСОБА_6 не перебуває в прямому причинному зв`язку з ДТП, вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з організацією та проведенням поховання померлого та витрат на поминальний обід є такими, що не підлягають до задоволення.
Не підлягають задоволенню вимоги потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди, яка на його думку полягає у фізичному болю та стражданнях у зв`язку із ушкодженням здоров`я.
В силу ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки потерпілим не надано жодних доказів щодо винної поведінки обвинуваченого щодо нього та отримання ним в результаті таких дій ушкодження здоров`я в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд-
з а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 181 грн. 80 коп. матеріальної шкоди заподіяної злочином.
В задоволенні решти позову відмовити.
Речові докази по справі: мотоцикл «МТ Днепр-10» б/н.з., який зберігається на майданчику тимчасового тримання затриманих транспортних засобів Ківерцівського РВ, повернути ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1