Справа № 359/4704/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1384/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 22.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
22 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000616 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2015 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, раніше не судимого, з вищою освітою, працюючого державним регістратором в Головному управлінні юстиції у м. Києві, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого проживаючим в АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.296 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить на час винесення вироку 10200 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 6958 гривень та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на проведення автотоварознавчої експертизи на користь ОСОБА_11 у розмірі 650 гривень та моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком суду, 15 квітня 2014 року близько 23 години за адресою: АДРЕСА_3 , на паркувальному майданчику виникла словесна суперечка між раніше не знайомими чоловіками, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з приводу паркувальних місць їх автомобілів. Між ними відбулась розмова, яка тривала приблизно 10 хвилин. Дана розмова в цілому мала мирний характер. ОСОБА_11 спілкувався толерантно та ввічливо звертаючись з проханням до ОСОБА_7 перепаркувати його автомобіль в інше місце. При цьому чітко пояснив свою позицію ОСОБА_7 , що він завжди паркується на даному майданчику , та в нього є усна домовленість з головою ОСББ про те, що це паркувальне місце, яке зайняв ОСОБА_12 є його і він давно тут паркується. Крім того пояснив, що проживає в даному будинку за адресою: АДРЕСА_3 , сьомий під`їзд та його балкон знаходиться навпроти даного паркувального майданчику, що дає можливість спостерігати за своїм автомобілем з вікон своєї квартири. Обвинувачений заперечив, мотивуючи тим, що він перший вже припаркував свій автомобіль на даному місці, крім того зазначив, що також проживає в будинку АДРЕСА_3 . Також зауважив, що правил паркування та домовленостей з ОСББ ніколи не існувало і кожен мешканець їхнього будинку паркується там, де є вільне місце.

На даному паркувальному майданчику можливо поставити три автомобілі. ОСОБА_7 припаркувався посередині, з обох боків від його автомобіля місця були вже зайняті іншими автомобілями.

При даній розмові був також присутній приятель обвинуваченого ОСОБА_13 , який перебував разом з обвинуваченим в салоні автомобіля. Потерпілий, усвідомлюючи категоричну позицію обвинуваченого та не бажаючи конфліктувати, припаркував свій автомобіль в інше місце, та обидва спокійно розійшлись. Разом з тим, по дорозі до дому ОСОБА_7 здалась поведінка ОСОБА_11 дуже нахабною, а його ввічливість при розмові з ним підозрілою та провокуючою, про що він поділився по дорозі до дому з своїм приятелем ОСОБА_13

17 квітня 2014 року близько 18 години 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебував на паркувальному майданчику, який розташований поряд з його будинком, де він проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . В цей же час у нього раптово на грунті помсти виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій шляхом пошкодження автомобіля марки "MITSUBISHI LANCER 1.3", 1996 року випуску, зеленого кольору, з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , що знаходився на території паркувального майданчику за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Чубинське, вул. Погребняка, біля будинку № 14.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території вище вказаного паркувального майданчику, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, ігноруючи загально визнані правила поведінки в суспільстві, ОСОБА_7 , маючи малозначний привід, що полягає у використанні розмови з ОСОБА_14 від 15 квітня 2014 року з приводу місць паркування у їхньому дворі, з метою самоствердження за рахунок пошкодження чужого майна, підійшов до автомобіля марки "MITSUBISHI LANCER 1.3", з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який був розташований на вказаному паркувальному майданчику, та за допомогою дерев`яної бити, яка знаходилася в його правій руці, наніс механічні пошкодження даному автомобілю.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої хуліганській дії, почав голосно нецензурно виражатися в адресу ОСОБА_14 та провокувати останнього на бійку. Даний конфлікт був припинений працівниками міліції.

В результаті вчинення кримінального правопорушення, власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_10 , було заподіяно матеріальну шкоду на суму 6 958 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок. Потерпілим ОСОБА_11 сплачено процесуальні витрати на суму 650 (шістсот п`ятдесят ) гривень 00 копійок відповідно до вартості робіт по автотоварознавчій експертизі автомобіля марки "MITSUBISHI LANCER 1.3", з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , яка була сплачена на користь суб`єкта оціночної діяльності ПП "Авто - експрес".

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 1 ст. 296 КК України на три місяці арешту, автомобіль марки «Мітсубіші Лансер» державний номер НОМЕР_1 залишити у власності ОСОБА_10 та у користуванні ОСОБА_11 . Апелянт вважає, що вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, а також у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що суд у вироку зазначив про наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння, проте не врахував її при призначенні покарання. Також суд, призначаючи покарання, не дав належної оцінки тій обставині, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду не визнав вини та не розкаявся у вчиненому. На думку апелянта, суд, незважаючи на обставини, що свідчать про підвищену небезпеку особи обвинуваченого та вчиненого ним злочину, дійшов необґрунтованого висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.

Захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Вважає, що вирок суду є незаконним в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, у вироку невірно вказані покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 . Вказує, що суд невірно визначив мотив кримінального правопорушення, оскільки після пошкодження автомобіля, протиправні дії ОСОБА_7 за змістом обвинувачення полягали лише у нецензурних висловлюваннях. Зазначає, що мотивом дій обвинуваченого було не порушення громадського порядку, а пошкодження майна конкретної особи, з якою у нього був конфлікт та яка, на думку ОСОБА_7 , пошкодила його автомобіль. Стверджує, що висновок суду про малозначний привід у виді розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , яка відбулася 15 квітня 2014 року та була причиною помсти є однобічним, без врахування всіх обставин події.

На думку апелянта, у діях обвинуваченого не має ознак кримінального правопорушення хуліганства, а містяться окремі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України умисне пошкодження майна, однак відсутній склад цього злочину, оскільки сума заподіяної шкоди не є значною.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 просить відмовити в її задоволенні. Вказує, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання є безпідставними. При призначенні ОСОБА_7 покарання судом були враховані всі обставини, на які вказує в апеляційній скарзі прокурор. Твердження прокурора про те, що злочин, вчинений ОСОБА_7 , пов`язаний із застосуванням насильства є безпідставним, оскільки обвинувачений не вчиняв будь яких насильницьких дій по відношенню до потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка подану прокурором апеляційну скаргу підтримала та заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги захисника, обвинуваченого та захисника в підтримку поданої захисником апеляційної скарги та заперечення щодо апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вимоги вказаної норми закону повністю дотримані судом першої інстанції при постановленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК Україниобґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах.

Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_11 вбачається, що 15.04.2014 року між ним та раніше йому не знайомим обвинуваченим ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 виникла словесна суперечка з приводу паркувальних місць їх автомобілів. Після чого 17.04.2014 року близько 18 год. 40 хв. він перебував удома, коли почув, що спрацювала сигналізація на автомобілі. Він разом зі своїм знайомим вибіг на балкон та побачив, що ОСОБА_7 бейсбольною битою наносить численні удари по його автомобілю "MITSUBISHI LANCER 1.3" д.н.з НОМЕР_1 , який був припаркований на паркувальному майданчику, а саме, наносив удари по фарах його автомобіля. Він почав кричати до ОСОБА_7 та запитувати, що він робить, на що ОСОБА_7 почав викрикувати на його адресу нецензурні слова та вимагати вийти на вулицю для розмови. Коли він зі своїм знайомим вибігли на вулицю, ОСОБА_7 продовжував висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Він викликав працівників міліції. ОСОБА_7 в цей час з місця події пішов. А через деякий час повернувся у двір та пішов до працівників міліції, які приїхали за викликом.
З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що він 17.04.2014 року близько 18 год. 40 хв. перебував в квартирі свого знайомого ОСОБА_11 в с. Чубинське Бориспільського району. В цей час ОСОБА_11 повідомив йому, що в його автомобілі спрацювала сигналізація, після чого вони вдвох вийшли на балкон, звідки побачили, як незнайомий чоловік, як в подальшому стало відомо- ОСОБА_7 , наносив за допомогою дерев`яної бити механічні пошкодження по автомобілю «Міцубісі Лансер», що належить ОСОБА_11 та був припаркований на паркувальному майданчику біля будинку. Коли ОСОБА_11 почав робити зауваження ОСОБА_7 , щоб той припинив свої протиправні дії, останній на зауваження не реагував та продовжив наносити удари по автомобілю. При цьому ОСОБА_7 почав виражатись на адресу ОСОБА_11 нецензурною лайкою та вимагав вийти на вулицю для з`ясування стосунків. Коли вони разом з ОСОБА_11 вийшли на вулицю, ОСОБА_7 знову почав нецензурно висловлюватись на адресу ОСОБА_16 , погрожувати та провокувати бійку. При цьому ОСОБА_17 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_18 , який вказував, що він 17.04.2014р. перебував на вулиці біля будинку №14 по вул. Погребняка в с. Чубинське та розмовляв по телефону. Він був очевидцем того, як обвинувачений наносив удари по автомобілю ОСОБА_11 та підтвердив покази потерпілого та свідка ОСОБА_15 щодо обставин вчинення злочину. Також зазначив, що в той момент на дворі гуляли діти, та інші мешканці будинку, які почали розходитись , побачивши агресивну поведінку обвинуваченого.
З показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що 17.04.2014 року він в складі слідчо-оперативної групи по приїзду на місце пригоди в с. Чубинське виявив пошкоджений автомобіль марки "MITSUBISHI LANCER 1.3", що перебуває у користуванні ОСОБА_11 , при спілкуванні з ОСОБА_7 , останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе грубо, зухвало, нецензурно висловлювався на адресу працівників міліції, погрожував слідчо оперативній групі неприємностями на роботі. При огляді автомобіля марки "OPEL ASTRA", користувачем якого є ОСОБА_7 , на задньому сидінні була захована дерев`яна бита.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 17.04.2014р., за адресою с. Чубинське, вул. Погребняка -14 Бориспільського району Київської області, на території земельної ділянки з боку будинку, біля під`їзду №7 знаходиться стоянка для транспортних засобів, на якій стоїть автомобіль "MITSUBISHI LANCER 1.3", д.н. НОМЕР_1 , при огляді якого було виявлено, що скло передніх лівої та правої фар розбито, скло задніх лівої та правої фар також розбито і уламки скла знаходяться на землі біля автомобіля. Також ліворуч від даного автомобіля знаходиться автомобіль «Опель Астра» д.н. НОМЕР_2 , при поверхневому огляді якого виявлено подряпини лакофарбового покриття на передній правій двері та задній правій двері.
Ретельно дослідивши наведені докази в їх сукупності, надавши їм всебічну, повну і об`єктивну оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 296 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що в діях обвинуваченого не має ознак кримінального правопорушення хуліганства, а містяться окремі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України, оскільки мотивом дій обвинуваченого було не порушення громадського порядку, а пошкодження майна потерпілого ОСОБА_11 , не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та зібраних по справі доказах.

Як вбачається з встановлених судом на підставі показань потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 фактичних обставин справи, дії обвинуваченого ОСОБА_7 були продовжуваними, оскільки він не обмежився лише пошкодженням майна потерпілого ОСОБА_11 , а й продовжив свої хуліганські дії після побиття фар в автомобілі, що виразилось у тому, що він продовжував виражатись на адресу потерпілого нецензурною лайкою та вимагав у потерпілого вийти на вулицю для з`ясування стосунків. Після того, як потерпілий вийшов на подвір`я, ОСОБА_17 продовжив виражатись на його адресу нецензурною лайкою та провокувати бійку. Крім того, вказані події відбувались у громадському місці, а саме, у дворі багатоквартирного житлового будинку, у світлий час доби, коли на вулиці знаходились люди. При цьому, на зауваження свідка ОСОБА_18 припинити пошкоджувати автомобіль, обвинувачений не відреагував. Не припинив обвинувачений своїх хуліганських дій і після приїзду працівників міліції, а продовжував поводив себе грубо, зухвало, нецензурно висловлюватись на адресу працівників міліції, погрожувати слідчо оперативній групі неприємностями на роботі.
Таким чином доводи захисника про те, щомотивом дій обвинуваченого було не порушення громадського порядку, а пошкодження майна конкретної особи (потерпілого), оскільки протиправні дії ОСОБА_7 припинились після пошкодження ним майна потерпілого, а саме, пошкодження автомобіля, спростовуються показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та крім того, показаннями самого обвинуваченого, який в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції підтвердив той факт, що він продовжив сварку з потерпілим після того, як розбив фари в його автомобілі.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006р. «Про судову практику у справах про хуліганство», при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Відповідно до п. 5 вище вказаної ППВСУ, за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, пошкодженням майна, тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Так, в ході розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що обвинувачений своїми умисними діями з мотивів зневажливого ставлення до громадського порядку та явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилось нахабному поводженні як у відношенні до потерпілого, так і у відношенні до працівників міліції, нецензурній лайці, поєднане з пошкодженням чужого майна, та порушенні спокою громадян, тривалому неприпиненні вказаних дій, незважаючи на зауваження, вчинив саме хуліганські дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку.

За таких обставин доводи захисника про те, що протиправні дії ОСОБА_7 після пошкодження автомобіля потерпілого полягали лише у нецензурних висловлюваннях, що є дрібним хуліганством і не тягне за собою кримінальної відповідальності, є безпідставними.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув усі обставини справи, ретельно дослідив надані в судовому засіданні докази, дав належну оцінку доказам в їх сукупності та вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.296 КК України. Вирок суду в цій частині належним чином мотивований.

Доводи апеляційної скарги захисника про невірне викладення судом показів свідка ОСОБА_13 правильності висновків суду щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 296 КК України не спростовують, оскільки покази вказаного свідка стосуються лише обставин подій, які відбувались 15.04.2014р. Свідком подій, які відбувались 17.04.2014р. він не був та обставини вчинення злочину йому не відомі.

Вирок суду в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 учасниками судового розгляду не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_12 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце роботи, також судом враховано відсутність пом`якшуючих покарання обставин, та наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за даний злочин за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ст. 50 ч.2 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме в частині вирішення питання про речові докази, не є підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , оскільки не вплинули на вирішення питання про винуватість обвинуваченого та правильність застосування щодо обвинуваченого закону України про кримінальну відповідальність та призначене йому покарання. Крім того, вказане питання може бути вирішене судом першої інстанції під час виконання вироку.

За таких обставин вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, тому вирок слід залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бориспілського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 3-х місяців з дня проголошення ухвали, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

_________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4