Справа № 646/2519/15-к
№ провадження 1-кп/646/561/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 від 14 лютого 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, українки, не заміжньої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 24.08.2008 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; 22.12.2010 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна; 07 листопада 2014 року звільнена від відбування покарання умовно-достроково на 5 місяців 14 днів на підставі постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30.10.2014 року,
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

в с т а н о в и в :
30.10.2014 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 встановлено адміністративний нагляд строком 1 рік, із застосуванням наступних обмежень:
1. заборонено залишати будинок (квартиру) в період з 21.00 год. до 06.00 год ранку наступного дня;
2. заборонено виїзд в особистих справах за межі району без дозволу органів внутрішніх справ;
3. з`являтися на реєстрацію до органів внутрішніх справ 4 рази на місяць;
4. заборонено відвідувати ресторани, кафе, бари та інші розважальні заклади, де реалізують спиртні напої на розлив.
07 листопада 2014 року при звільнені з Качанівської виправної колонії № 54 керівництвом виправної установи була проведена бесіда з ОСОБА_6 в ході якої вона під підпис була ознайомлена із встановленими відносно неї обмеженнями та попереджена про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, також її було роз`яснено про її обов`язки, передбачені ст. ст. 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд».
Однак, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою ухилення від правил встановленого відносно неї адміністративного нагляду, 25 грудня 2014 року самовільно, без поважних причин, залишила своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та виїхала за межі Харківської області без дозволу органів внутрішніх справ до своєї знайомої ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходилась до 10.02.2015 року, чим порушила правила адміністративного нагляду.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала частково та пояснила судові, що при звільненні з місць позбавлення волі їй було роз`яснено правила адміністративного нагляду, в тому числі про перебування за місцем проживання в нічний час та періодично з`являтися на реєстрації. Тому після звільнення вона прийшла до Червонозаводського районного відділу міліції, стала на облік та виконувала покладені на неї обов`язки. Однак 25 грудня 2014 року вона виїхала до Вінницької області з метою працевлаштування, про що усно повідомила дільничного інспектора, який надав згоду на нетривалий виїзд на межі м. Харкова. Повернулась до м. Харкова ОСОБА_6 10 лютого 2015 року, оскільки фактично роботу для себе вона не знайшла. Крім того, в ході судового засідання обвинувачена пояснила судові, що не повідомляла дільничного інспектора про свій тимчасовий виїзд до Вінницької області, а попрохала свою матір попередити працівника міліції про це. Також обвинувачена пояснила судові, що не мала мети не виконувати правила адміністративного нагляду, а виїхала з м. Харкова в пошуках роботи.

Крім часткового визнання обвинуваченою своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, її вина підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив судові, що працює дільничним інспектором Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області. Відносно засудженої ОСОБА_6 , яка проживає на його дільниці, було встановлено адміністративний нагляд, тому він періодично перевіряв її перебування за місцем проживання у вечірній та нічний час. Тричі у січні-лютому 2015 року ним було встановлено відсутність ОСОБА_6 за місцем її реєстрації у вечірній час, що було зафіксовано у відповідних актах. В момент перевірки за адресою: АДРЕСА_1 була тільки мати ОСОБА_6 , яка повідомляла про відсутність доньки дома, при цьому про місце її можливого перебування вона нічого не повідомляла. Також свідок пояснив, що ні ОСОБА_6 , ні її мати не повідомляли йому про те, що обвинувачена буде відсутня за місцем проживання певний час і на момент перевірки свідку не було відомо місце перебування ОСОБА_6

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив судові, що взимку 2015 року був запрошений дільничним інспектором у якості понятого здійснити перевірку місця проживання ОСОБА_6 . Разом із інспектором міліції та іншим понятим вони прибули до ОСОБА_6 , однак двері квартири відкрила її мати та повідомила, що ОСОБА_6 немає вдома. Про те, де може перебувати ОСОБА_6 її мати нічого не повідомляла. Місце проживання ОСОБА_6 свідок відвідував з дільничним інспектором тричі і кожного разу ОСОБА_6 була відсутня, про що були складені акти, в яких свідок поставив свій підпис,

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив судові, що за запрошенням дільничного інспектора прибув разом з ним та іншим понятим за місцем проживання ОСОБА_6 для перевірки її перебування за місцем реєстрації у вечірній час, однак вона була відсутня, місце її перебування було невідоме. Факт відсутності ОСОБА_6 за місцем проживання було встановлено тричі, про що було складено акти, в яких розписався свідок,

- відомостями, що містяться в ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року, відповідно до якої у відношенні засудженої ОСОБА_6 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік із застосуванням певних обмежень, в тому числі забороною залишати квартиру в період з 21.00 год. до 06.00 наступного дня та забороною виїзду за межі району без дозволу ОВС / а. с. 36-37/.

- відомостями, які містяться в актах перевірки адміністративного піднаглядного, з яких вбачається, що 09 січня, 16 січня та 05 лютого 2015 року ОСОБА_6 під час перевірки була відсутня за місцем проживання : АДРЕСА_1 у вечірній час / а. с. 8-10/,

- відомостями, що містяться в реєстраційному листі Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, з яких вбачається, що в період з 06 січня по 10 лютого 2015 року ОСОБА_6 на реєстрації до РВ не з`являлася / а. с. 11/.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вину обвинуваченої ОСОБА_6 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При цьому суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_11 матері ОСОБА_6 в частині того, що вона при перевірці перебування її дочки за місцем проживання повідомляла дільничного інспектора про те, що ОСОБА_6 виїхала для працевлаштування, оскільки показання свідка в цій частині спростовуються вище приведеними доказами, а саме показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_11 нічого не повідомляла про місцеперебування обвинуваченої.

Також суд не приймає до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона вимушено залишила місце проживання з метою працевлаштування, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що місце свого проживання ОСОБА_6 покинула самовільно, не повідомила органи внутрішніх справ про свій виїзд за межі Харкова та області, та на роботу у Вінницькій області не працевлаштувалася.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона раніше судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття у скоєнні злочину, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд вважає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості, дані, які характеризують її особу, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин і призначає їй покарання у вигляді арешту.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_6 скоїла злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд вважає за необхідне частково приєднати до призначеного обвинуваченій покарання невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року. Враховуючи, що за цим вироком обвинуваченій ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді позбавлення волі, а на теперішній час їй призначається покарання у вигляді арешту, суд вважає за необхідне застосувати дію ст. 72 КК України та перевести покарання у вигляді арешту до позбавлення волі з розрахунку один день позбавлення волі один день арешту.

Речових доказів, процесуальних витрат на проведення експертних досліджень нема, цивільний позов не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, районний суд

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_13 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити її покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2010 року у вигляді 3 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний вигляд відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ( СІЗО № 27) до набрання вироком законної сили та арештувати ОСОБА_6 негайно у залі судового засідання.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 03 листопада 2015 року, зарахувати в строк відбуття покарання час, проведений ОСОБА_6 під вартою з 30 жовтня 2014 року по 07 листопада 2014 року за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2010 року, строк тримання під вартою з 12 березня 2015 року по 20 квітня 2015 року та з 14 травня 2015 року по 23 липня 2015 року.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1