Справа № 592/6073/15-к
Провадження № 1-кп/592/348/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю потерпілого: ОСОБА_5 ,

за участю захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_6 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в місті Суми кримінальне провадження № 0003826, відомості по якому 25.05.2013 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Косівщина Сумського району Сумської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово ніде не працює, неодруженого, який має професійно-технічну освіту, українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово засудженого:

- 13.07.1998 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) йому було відстрочено виконання вироку строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців із сплатою штрафу в дохід держави в сумі 170 (сто сімдесят) гривень;

- 11.05.1999 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до призначеного покарання було частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 13.07.1998 року у виді 1 (одного) року та остаточно було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з відбуванням покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму;

- 17.11.1999 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців з конфіскацією всього майна, за ч. 2 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців з конфіскацією всього майна, на підставі ч. 3 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією всього майна з відбуванням покарання у виправно-трудовій колонії посиленого режиму;

- 21.12.2001 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України (в редакції 2001 року) до арешту на строк 4 (чотири) місяці, за ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, у відповідності до ст. 71 КК України (в редакції 2001 року) до призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 місяців було приєднане покарання, призначене вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.11.1999 року , яким він був засуджений за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 3 (три) роки і постановою Шосткінського районного суду Сумської області від 23.11.2000 року був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на невідбутий строк 1 (один) рік 5 місяців 18 днів, і остаточно визначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців;

- 16.12.2008 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України (в редакції 2001 року) до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- 19.09.2011 року звільненого за постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.09.2011 року на підставі п. б ст. 3 Закону України Про амністію у 2011 році № 3680-VI від 08.07.2011 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25.05.2013 року близько 14 години 45 хвилин ОСОБА_8 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 на велосипеді Ardis Striker СТВ 24 , що належить ОСОБА_8 , під`їхали до супермаркету АТБ-Маркет , що розташований за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 51/1. Після чого ОСОБА_9 залишив даний велосипед з лівого боку від сходів, що ведуть до супермаркету АТБ-Маркет , та разом з ОСОБА_8 зайшов до приміщення вказаного магазину. В цей час до супермаркету АТБ-Маркет підійшов ОСОБА_7 , який помітив велосипед Ardis Striker СТВ 24 , що знаходився біля сходів, та який увійшов всередину супермаркету. Перебуваючи в супермаркеті АТБ-Маркет , у ОСОБА_7 , який має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих злочинів, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинене повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому майнової шкоди та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_7 вийшов з супермаркету АТБ-Маркет , діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, користуючись неуважністю сторонніх осіб, заволодів велосипедом Ardis Striker СТВ 24 , що належить ОСОБА_8 , та направився на ньому до автомобільної стоянки, що розташована за адресою: м. Суми, вул. Комсомольська, 69. Таким чином, ОСОБА_7 на свій розсуд розпорядився велосипедом, вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 719 від 29.05.2013 року, могла становити 1265 грн. 40 коп. , чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

14.06.2013 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 , засудженим за вчинення злочинів Ковпаківським районним судом м. Суми 13.01.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, проходячи повз буд. АДРЕСА_2 , помітили, що хвіртка вказаного домоволодіння була відчинена. Підійшовши ближче до хвіртки, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 помітили, що на подвір`ї домоволодіння знаходиться мопед Mustang YM50-8 та алюмінієвий бідон ємністю 30 л, що належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_7 та у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище. Одразу після цього, домовившись про вчинення злочину, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому майнової шкоди та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, проникли до подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки діючи таємно, користуючись відсутністю сторонніх осіб, незаконно заволоділи транспортним засобом мопедом Mustang YM50-8 , що належить ОСОБА_5 , вартість якого, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 109 від 23.07.2013 року, складає 3914 грн. 00 коп. .

В той же час, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинили крадіжку алюмінієвого бідону ємністю 30 л, що належить ОСОБА_5 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 975 від 18.07.2013 року, могла становити 276 грн. 00 коп. . Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 разом з ОСОБА_10 із викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Умисні протиправні дії ОСОБА_7 , які виразилися в таємному вчиненому повторно викраденні майна, що належить ОСОБА_8 , на суму 1265 грн. 40 коп. , були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якої є вчинення кримінального правопорушення повторно.

Умисні протиправні дії ОСОБА_7 , які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом мопедом Mustang YM50-8 , що належить ОСОБА_5 , вартістю 3914 грн. 00 коп. , вчиненими за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , поєднаними з проникненням на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Умисні протиправні дії ОСОБА_7 , які виразилися в таємному з корисливою метою викраденні чужого майна (крадіжка) , що належить ОСОБА_5 , на суму 276 грн. 00 коп. , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_10 , були кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючими ознаками якого є вчинення кримінального правопорушення повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2013 року по справі № 592/7387/13-к, провадження № 1-кс/592/1576/13 клопотання слідчого СВ Сумського MB УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003826 від 25.05.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про надання дозволу на затримання особи підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Косівщина Сумського району Сумської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , було задоволено. Було ухвалено надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Косівщина Сумського району Сумської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою приводу до суду для вирішення питання обрання запобіжного заходу. Ухвала, яка оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду (а. с. 233) .

Ухвалою Ковпаківського районного суд м. Суми від 25.10.2013 року по справі № 592/11255/13-к, провадження № 1-кс/592/2546/13 клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному: ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Косівщина, Сумського району, Сумської області, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, не одруженому, який не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, було задоволено. Було ухвалено застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Було ухвалено роз`яснити ОСОБА_7 про те, що після його затримання і не пізніше як сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за його участю, розгляне питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. На ухвалу суду прокурором могла бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 5-ти діб з дня її оголошення, а ОСОБА_7 чи його захисником протягом того ж строку з моменту вручення копії цього судового рішення (а. с. 75) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.01.2014 року по справі № 592/85/14-к, провадження № 1-кп/592/89/14 кримінальне провадження № 0000190, внесене 26.12.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, було ухвалено призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми на 10.01.2014 року о 14 годині 00 хвилин. Було ухвалено розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово. Було ухвалено об`єднати кримінальне провадження № 0000190, внесене 26.12.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в одне провадження з кримінальним провадженням № 0004319, внесеним 15.06.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, присвоївши об`єднаному кримінальному провадженню єдиний реєстраційний номер. Було ухвалено про час і місце судового засідання повідомити прокурора, обвинуваченого, потерпілого. Ухвала оскарженню не підлягає (а. с. 112) .

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 року по справі № 592/8639/13-к, провадження № 1-кп/592/30/14 ОСОБА_10 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та йому було призначене покарання: - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; - за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Було ухвалено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Було ухвалено на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Було ухвалено на підставі ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Було ухвалено запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирати. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи в розмірі 667 грн. 20 коп. . Речові докази мопед Mustang YM50-8 (а. с. 35, 36) , відповідно до ст. 100 КПК України залишити потерпілому ОСОБА_5 . Було ухвалено позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальних збитків залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину. Було ухвалено копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Було ухвалено копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні. Вирок міг бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (а. с. 113, 114, 176, 177) . Оскільки вирок оскаржено не було, відтак 13.02.2014 року він набрав законної сили.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2015 року по справі № 592/7387/13-к, провадження № 1-кс/592/1/15 матеріали за справою № 592/7387/13-к, провадження № 1-кс/592/1/15 за клопотанням слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу було ухвалено провадженням закрити. Було ухвалено копію ухвали надіслати слідчому СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 , прокурору м. Суми. Відповідно до вимог ст. 309 КПК України ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає (а. с. 234) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2015 року по справі № 592/5848/15-к, провадження № 1-кс/592/1912/15 про залучення захисника клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Косівщина Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який не працює, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 289 КК України, було задоволено. Було ухвалено залучити до участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення захисту за призначенням, клопотання розглядається в залі Ковпаківського районного суду м. Суми 22.06.2015 року о 18 годині 30 хвилин. Було ухвалено копію ухвали надіслати до Сумського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для призначення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені в ухвалі час і місце для участі у кримінальному провадженні. Ухвала оскарженню не підлягає (а. с. 235) .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2015 року по справі № 592/5848/15-к, провадження № 1-кс/592/1912/15 клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному: ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Косівщина, Сумського району, Сумської області, українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, не одруженому, який не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому 16.12.2008 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, було задоволено. Було ухвалено застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дата закінчення дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 05 серпня 2015 року. Було ухвалено відповідно до ч. 3 ст. 183 та ст. 182 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 50 мінімальних заробітних плат. У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов`язки: - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; - докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання. Було ухвалено роз`яснити, що якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та буде вирішено питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України. Мотиви застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 став на протиправний шлях та вчинив середньої тяжкості та тяжке кримінальне правопорушення, санкція статі КК України якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, і що знаходячись на свободі, він може переховуватись від органів досудового розслідування, продовжувати злочинну діяльність, так як: він ніде не працює, постійного джерела доходів не має, не одружений, раніше судимий, тому жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Було ухвалено контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 або на іншого слідчого, в провадженні якого буде перебувати кримінальне провадження. Було ухвалено копію ухвали про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, вручити підозрюваному негайно після її оголошення. На ухвалу прокурором могла бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами з дня отримання копії ухвали безпосередньо до апеляційного суду Сумської області (а. с. 236, 237) . Оскільки ухвалу оскаржено не було, відтак вона набрала законної сили.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2015 року по справі № 592/4721/15-к, провадження № 1-в/592/214/15 клопотання начальника Сумського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_12 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Борисов Мінської області Республіки Білорусь, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 15.05.2008 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, 19.09.2011 року звільненого від відбування покарання згідно постанові Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.09.2011 року на підставі п. а ст. 3 Закону України Про амністію у 2011 році № 3680-VI від 08.07.2011 року, засудженого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, з іспитовим строком 2 (два) роки, було задоволено. Було ухвалено скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_10 та направити його для відбування призначеного покарання згідно вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На ухвалу могла бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (а. с. 115, 116) . На дану ухвалу засудженим ОСОБА_10 була подана апеляційна скарга.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 08.09.2015 року по справі № 592/4721/15-к, провадження № 11-кп/788/507/15 ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2015 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_10 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 року, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна було ухвалено залишити без змін. Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення (а. с. 117, 118) .

Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду про те, що 25.05.2013 року він вийшов з супермаркету АТБ-Маркет , розташованого по вул. Іллінській в м. Суми, та вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: велосипеда Ardis Striker СТВ 24 , який стояв не прикутий з лівого боку від сходів, що ведуть до супермаркету АТБ-Маркет . Після чого він направився на ньому до автомобільної стоянки, що розташована за адресою: м. Суми, вул. Комсомольська, 69. Крім того, він пояснив суду про те, що 14.06.2013 року він разом з ОСОБА_10 , проходячи біля буд. 15/1 по пров. Майдановському м. Суми, помітили на подвір`ї мопед Mustang YM50-8 та алюмінієвий бідон ємністю 30 л. Далі він з ОСОБА_10 проникли до подвір`я та незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: мопедом Mustang YM50-8 та вчинили таємне викрадення чужого майна, а саме: алюмінієвого бідону ємністю 30 л. Обвинувачений ОСОБА_7 просив суд суворо його не карати.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, визнав, його вина у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

За епізодом ч. 2 ст. 185 КК України щодо потерпілої ОСОБА_8 .

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , даними нею під час досудового розслідування, оголошеними в судовому засіданні за клопотанням прокурора прокуратури м. Суми молодшого радника юстиції ОСОБА_3 , проти чого не заперечували обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 . Визнання показань потерпілої допустимим доказом може бути здійснене тільки судом на стадії судового розгляду у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів (ст. ст. 86 90 КПК України тощо) . Оскільки інше не зазначене КПК України, таке рішення ухвалюється судом або за клопотанням відповідної сторони, або за власної ініціативи, про що виноситься відповідна ухвала (ухвала про визнання доказу допустимим) , яка повинна містити мотиви, з яких суд визнає показання потерпілої, дані нею під час досудового розслідування, допустимим доказом. Згідно довідці, виданій 01.07.2015 року лікарем Недригайлівської центральної районної лікарні Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_8 , 1992 року народження, уродженка села Курмани Недригайлівського району Сумської області, з 30.06.2015 року знаходиться на лікуванні в Недригайлівській центральній районній лікарні, діагноз: хвороба Штрюмпеля (а. с. 30) . Крім того, згідно пенсійному посвідченню № , виданому 12.02.2013 року Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , їй призначена пенсія по інвалідності, інвалід 3 групи з дитинства (серія НОМЕР_1 ) (а. с. 160) . Хвороба Штрюмпеля відноситься до гетерогенних (спадково обумовлених) захворювань. Домінантні форми (форми, що пригнічують) захворювання розвиваються протягом першого десятиліття життя, рецесивні форми (форми, що надають менш сильний вплив на ознаку) у більш пізньому віці і протікають важче, клінічно захворювання проявляється глибоким спастичним парезом нижніх кінцівок (зниженням м`язової сили в кінцівках, внаслідок чого довільні рухи можливі, але їх обсяг і сила значно знижені) , що доходить до плегії (паралічу, ослаблення, надлому патологічного стану, розладу довільних рухів, викликаного порушенням іннервації (постачання органів і тканин нервами, що забезпечує їх зв`язок з центральною нервовою системою) м`язів, повна або майже повна втрата сили м`язів. У хворого різко ускладнені рухи в нижніх кінцівках, але не через слабкість м`язів, а через підвищення тонусу. У хворого тривалий час зберігається хороша сила в ногах. Він не може добре ходити або ходить з трудом, але стояти може годинами без значного стомлення. Захворювання прогресує повільно, тому хворі тривалий час зберігають працездатність, якщо їх професія не пов`язана зі стоянням і ходінням. Хворим показано ортопедичне лікування (у вигляді ортопедичних апаратів) або оперативне. Також хвороба Штрюмпеля або сімейний спастичний параліч Штрюмпеля хронічне прогресуюче спадково-дегенеративне захворювання нервової системи. Захворювання є спадковим. Найбільш часто вражаються поперекова та грудна частини спинного мозку, рідше стовбур головного мозку. Розвиток захворювання поступовий. Найбільш часто перші симптоми з`являються у другому десятилітті життя, хоча відзначаються великі коливання віку, в якому починається хвороба. Спочатку виникають скутість в ногах і швидка стомлюваність при ходьбі, наростаючі в міру прогресування захворювання. Поступово слабкість в нижніх кінцівках наростає, проте повного паралічу нижніх кінцівок не спостерігається. Ступінь втрати працездатності залежить від вираженості порушення функцій нервової системи. Тобто об`єктивно вказане захворювання перешкоджає потерпілій ОСОБА_8 з`явитися в судове засідання та брати участь в судовому розгляді, підтвердженням чого є її неодноразові клопотання про розгляд справи у її відсутність (а. с. 28, 111) . Оскільки сторони погодилися визнати допустимими доказами показання потерпілої ОСОБА_8 , даними нею 27.05.2013 року під час досудового розслідування (а. с. 155 157) , відтак, враховуючи виключність випадку, а саме: наявність такого захворювання у потерпілої ОСОБА_8 , як хвороба Штрюмпеля, суд ухвалив визнати неможливим допит потерпілої внаслідок її специфічної хвороби та ухвалив визнати такий доказ допустимим. Крім того, суд вважає за необхідне взяти до уваги положення ч. 3 ст. 140 КПК України, із змісту якої вбачається, що привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка, та не може бути застосований до потерпілого (потерпілої) . Крім того, привід свідка не може бути застосований до інвалідів першої або другої груп. Отже, суд вважає за доцільне та можливе оголосити показання потерпілої ОСОБА_8 , яка під час досудового розслідування пояснила про те, що вона проживає разом із співмешканцем ОСОБА_9 , 1990 року народження. На обліку у лікарів нарколога та психіатра вона не перебуває. Раніше вона не судима. З 12.09.2012 року вона працює спеціалістом по контролю за цінами в ТОВ Дієса Ельдорадо , що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17-Б. В період часу з 23.05.2013 року по 25.05.2013 року вона перебувала у своїх батьків в селі Курмани Недригайлівського району Сумської області. 25.05.2013 року вона вирішила поїхати в м. Суми. О 13 годині 30 хвилин того ж дня на автобусі вона виїхала з смт Недригайлів, при цьому вона зателефонувала своєму хлопцю ОСОБА_9 , який її повинен був зустріти на автовокзалі м. Суми. О 14 годині 30 хвилин вона прибула до автовокзалу м. Суми, де на неї чекав її хлопець. Разом з ним був належний їй велосипед Ардіс . Після чого на велосипеді вони направилися додому. По дорозі слідування, а саме: на вул. Іллінській м. Суми, вони зупинилися біля супермаркету АТБ-Маркет для того, щоб придбати продукти харчування. Це було близько 14 години 45 хвилин 14 години 50 хвилин. Належний їй велосипед вони вирішили залишити біля входу в супермаркет. Так, велосипед вони поставили зліва від вхідних дверей (якщо стояти обличчям до входу) , біля сходів до супермаркету. Велосипед до будь-яких нерухомих об`єктів вони не прикріплювали, адже думали, що швидко придбають необхідні продукти та повернуться до велосипеду. Після цього разом із хлопцем вони зайшли до супермаркету. Перебуваючи в приміщенні супермаркету, продуктів харчування вона не купувала. На одній із вітрин вона пригледіла собі окуляри та попрямувала до каси для того, щоб розплатитися за обраний нею товар. У цей час ОСОБА_9 направився до виходу для того, щоб зачекати на неї на вулиці. Не минуло і хвилини, як він повернувся до приміщення супермаркету, повідомив її про те, що велосипеда на тому місці, де вони його залишали, немає. Вона одразу ж вирішила вийти на вулицю, після чого пересвідчилася, що велосипеда дійсно немає біля вхідних дверей супермаркету. Тоді вона з хлопцем підійшли до працівників охорони супермаркету АТБ-Маркет та поцікавилася в них, чи мають вони відеозапис з камер зовнішнього спостереження, які охоплюють вхід до супермаркету, на що останні відповіли, що в них наявний такий відеозапис. Після чого один із охоронців пішов до кімнати охорони та через декілька хвилин повернувся і повідомив про те, що на відео видно, як однин чоловік (на вигляд приблизно 35 36 років, зростом приблизно 170 см) зайшов до супермаркету АТБ-Маркет , після чого вийшов з вказаного приміщення, сів на велосипед, який знаходився біля сходів, що ведуть до супермаркету, та поїхав на ньому в бік центра міста Суми. Виходячи з цього вона вирішила зателефонувати до міліції та повідомити про викрадення належного їй велосипеда. Дочекавшись співробітників міліції, останні почали відбирати в неї пояснення з приводу ситуації, яка склалася. Після чого від співробітників міліції вона дізналася про те, що охоронці супермаркету АТБ-Маркет затримали чоловіка, який викрав належний їй велосипед. У подальшому велосипед їй було повернуто. Велосипед Ardis Striker 24 CTB , MINSERT ф. 22.2 WDY, з рамою навпіл червоного та чорного кольорів, придбаний у травні 2012 року в м. Ромни Сумської обл. за 1270 грн. , в гарному стані, без пошкоджень. Також хоче сказати, що цивільний позов у даному кримінальному провадженні вона заявляти не буде, адже велосипед їй було повернуто в тому ж стані, в якому він знаходився до його викрадення. В приміщенні супермаркету вона з ОСОБА_9 знаходилися близько 5 хвилин. Її велосипед має такі особливі ознаки: ручки велосипеда обмотані ізоляційною стрічкою синього кольору, на кермі міститься клаксон (сигнал) , на задній частині велосипеду міститься багажник (а. с. 155 157) .

Висновком експерта (висновком судової товарознавчої експертизи) № 719 від 29.05.2013 року, згідно висновкам якого вартість викраденого майна, з урахуванням зносу від експлуатації, станом на травень 2013 року, могла становити 1265 (одна тисяча двісті шістдесят п`ять) гривень 40 копійок (а. с. 136 139) .

Ілюстративною таблицею до висновку експерта (висновку судової товарознавчої експертизи) № 719 від 29.05.2013 року із зображенням аналогічного велосипеду (а. с. 140) .

Протоколом огляду предмету від 30.05.2013 року, згідно якому предметом огляду є CD-RW диск, на якому містяться медіа-файли з відеозаписом подій, які відбувалися зліва від входу в супермаркет АТБ-Маркет , а саме: крадіжка велосипеда та затримання особи, яка вчинила цю крадіжку (а. с. 151, 152) .

Копією паспорту велосипеда модель СТВ, рама № НОМЕР_2 , дата виготовлення: 24.10.2011 року, виготовленого товариством з обмеженою відповідальністю Ардіс , наданого потерпілою ОСОБА_8 (а. с. 161, 162) .

Протоколом огляду місця події від 27.05.2013 року, згідно якому предметом огляду є велосипед Ardis Striker СТВ 24 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , який 25.05.2013 року був у неї викрадений (а. с. 163 165) .

Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 27.05.2013 року, в якій зафіксовано загальний вигляд, вигляд спереду, вигляд задньої частини велосипеду Ardis Striker СТВ 24 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , який 25.05.2013 року був у неї викрадений (а. с. 166, 167) .

Протоколом огляду місця події від 25.05.2013 року, в ході якого було виявлено та вилучено велосипед Ardis Striker СТВ 24 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , який 25.05.2013 року був у неї викрадений (а. с. 171, 172) .

Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 25.05.2013 року, в якій зафіксовано велосипед Ardis Striker СТВ 24 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , який 25.05.2013 року був у неї викрадений, який було виявлено та вилучено під час огляду місця події (а. с. 173, 174) .

За епізодами ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України щодо потерпілого ОСОБА_5 .

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду про те, що у нього дійсно 14.06.2013 року з подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , викрали мопед Mustang YM50-8 та алюмінієвий бідон ємністю 30 л. В подальшому він довідався про те, що крадіжку вчинили ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Він просив призначити ОСОБА_7 не суворе покарання, за можливості умовне покарання. Він просив задовольнити його цивільний позов.

Висновком експерта (висновком судової товарознавчої експертизи) № 975 від 18.07.2013 року, згідно висновкам якого залишкова вартість майна на момент вчинення злочину могла становити 276 (двісті сімдесят шість) гривень 00 копійок (а. с. 202 205) .

Ілюстративною таблицею до висновку експерта (висновку судової товарознавчої експертизи) № 975 від 18.07.2013 року із зображенням аналогічного алюмінієвого бідону (а. с. 206, 207) .

Висновком експерта (висновком судової автотоварознавчої експертизи) № 109 від 23.07.2013 року, згідно висновкам якого вартість мопеда Mustang YM50-8 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на момент вчинення кримінального правопорушення складає 3914 (три тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 00 копійок (а. с. 209 212) .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12.08.2013 року з участю підозрюваного ОСОБА_10 , під час проведення якого він пояснив і показав на місці яким чином він разом з ОСОБА_7 таємно викрав мопед Mustang YM50-8 та алюмінієвий бідон з подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 213 216) .

Фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.08.2013 року з участю підозрюваного ОСОБА_10 , в якій зафіксовано яким чином він разом з ОСОБА_7 таємно викрав мопед Mustang YM50-8 та алюмінієвий бідон ємністю 30 л з подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 217 219) .

Протоколом огляду місця події від 25.06.2013 року, в ході якого був вилучений мопед Mustang YM50-8 (а. с. 220 223) .

Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 25.06.2013 року, в якій зафіксовано вилучений мопед Mustang YM50-8 (а. с. 224 228) .

Протоколом огляду місця події від 15.06.2013 року, в ході якого було оглянуто подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого було таємно викрадено мопед Mustang YM50-8 та алюмінієвий бідон ємністю 30 л (а. с. 229 231) .

Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 15.06.2013 року, в якій зафіксовано подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з якого було таємно викрадено мопед Mustang YM50-8 та алюмінієвий бідон ємністю 30 л (а. с. 232) .

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги узагальнення Верховного Суду України Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення від 01.08.2004 року, в якому Верховний Суд України зазначив про те, що правильною слід визнати практику тих судів, які, у разі застосування положень ч. 3 ст. 299 КПК України, обґрунтовують свої висновки лише доказами, що досліджувались у судовому засіданні (відповідно до ст. 323 КПК України) , із зазначенням, що показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 не наполягав на дослідженні всіх доказів по справі та погодився на спрощений, скорочений порядок розгляду справи, оскільки свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, він визнав повністю. За таких підстав судом був змінений обсяг доказів та порядок їх дослідження у відповідності до положень ч. 2 ст. 349 КПК України.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку, показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. с. 135) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Із змісту ч. 1 ст. 33 КК України вбачається, що сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Із змісту ч. 1 ст. 90 КПК України вбачається, що рішення національного суду, яке набрало законної сили, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Згідно ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Із змісту п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України вбачається, що заходами забезпечення кримінального провадження є затримання особи.

Згідно ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ч. 1 ст. 577 КПК України час тримання виданої особи під вартою на території запитуваної держави у зв`язку з вирішенням питання про видачу в Україну, а також час її етапування зараховуються до загального строку відбування покарання, призначеного вироком суду України.

Крім того, суд вважає за доцільне взяти до уваги положення п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 року, із змісту якого вбачається, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, погіршення становища особи за ініціативою суду не допускається.

Із змісту абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вбачається, що у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Отже, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 337, абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це не погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , що у повній мірі узгоджується та не суперечить вимогам, передбаченим ст. ст. 421, 437 КПК України, а саме: зазначити хибно, помилково не інкриміновану кваліфікуючу ознаку за епізодом ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: з проникненням у інше сховище, оскільки вона міститься в гіпотезі ч. 2 ст. 289 КК України, за якою ОСОБА_7 обвинувачується.

Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_7 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як: - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно; - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище; - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене з проникненням у інше сховище.

Крім того, оскільки обвинуваченим ОСОБА_7 було вчинено три злочини, передбачені різними частинами статей та різними статтями Особливої частини КК України, а саме: ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за жоден з яких його не було засуджено, відтак, на думку суду, в діях обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається сукупність злочинів, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки № 7 від 04.06.2010 року.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_7 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_7 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, вчинений ОСОБА_7 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_7 характеризується наступним чином: - має незадовільний стан здоров`я у зв`язку із встановленим йому діагнозом: залишкові зміни перенесеного туберкульозу легень у 2006 році (а. с. 57) ; - має постійне місце проживання (а. с. 143) ; раніше неодноразово засуджений (а. с. 144 146, 178, 179, 183 195) ; - негативно характеризується за місцем проживання (а. с. 147) ; - на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога в Сумській центральній районній клінічній лікарні Сумського району Сумської області не перебуває (а. с. 148, 149, 180, 181) ; - задовільно характеризується за місцем проживання (а. с. 182) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - хворобливий стан винного у вчинення злочину; - повне визнання ним своєї вини у вчиненні злочинів; - наявність на утриманні винного непрацездатної особи матері ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонерки за віком (а. с. 147, 182) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винного непрацездатної особи обґрунтовується принципом гуманізму, оскільки державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, це обґрунтовується тим, що надане винним непрацездатній особі матеріальне забезпечення майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Наявність на утриманні винного інших непрацездатних осіб, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів.

Отже, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив суд суворо ОСОБА_7 не карати, призначивши йому умовне покарання, якнайменш суворе покарання, оскільки потерпіла ОСОБА_8 позов не пред`являла, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, без конфіскації майна. А остаточне покарання слід визначити із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку ст. 131 КПК України оперуповноваженим СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_14 , тобто з 07.06.2015 року з 01 години 10 хвилин (а. с. 71, 104, 133) .

Згідно ч. ч. 4, 7 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна № 3 від 31.03.1989 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року, № 12 від 03.12.1997 року) , згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

24.06.2015 року до початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 був пред`явлений цивільний позов, із змісту якого вбачається, що він просить стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , грошові кошти в сумі 3914 (три тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень у зв`язку з відшкодуванням завданої йому майнової шкоди, що мала місце при незаконному заволодінні належного йому мопеда Mustang YM50-8 (а. с. 14) . При цьому форма та зміст позовної заяви цивільного позивача ОСОБА_5 не відповідає вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Всупереч імперативним вимогам, передбаченим ст. 119 ЦПК України вищевказана позовна заява не містить: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) відповідача, поштовий індекс, номери засобів зв`язку позивача та відповідача, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог (не розкритий) ; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом. Відтак, суд дійшов до висновку про те, що цивільний позов ОСОБА_5 слід залишити без розгляду. Також суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 про те, що він має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Потерпіла ОСОБА_8 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду цивільний позов не пред`явила (а. с. 157, 158) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 153, 154, 168, 169, 175, 199, 200) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 109 від 23.07.2013 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 97 (дев`яносто сім) гривень 80 копійок (а. с. 141/зв, 201) ; згідно довідці № 975 від 18.07.2013 року, пов`язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в сумі 391 (триста дев`яносто одна) гривня 20 копійок (а. с. 142/зв, 208) ; згідно довідці № 719 від 29.05.2013 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 146 (сто сорок шість) гривень 70 копійок (а. с. 170) , слід вважати відшкодованим за рахунок обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави, що підтверджується вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 року (а. с. 113, 114) .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний 25.10.2013 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , обраний 22.06.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , продовжений 31.07.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми під час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , обраний 21.09.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми під час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , слід вважати продовженим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, до набрання вироком законної сили (а. с. 62, 75, 126, 236, 237) .

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 на території Російської Федерації утримувався під екстрадиційним арештом (під вартою) протягом 6 (шести) місяців у зв`язку з вирішенням питання про його видачу в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, починаючи з 23.10.2013 року в Федеральній казенній установі Слідчий ізолятор № 4 Управління Федеральної служби виконання покарань по м. Москві . За постановою Перовського міжрайонного прокурора м. Москви 23.04.2014 року ОСОБА_7 був звільнений з-під варти. Тому суд дійшов висновку про те, що в строк відбування обвинуваченим ОСОБА_7 покарання, остаточно визначеного судом за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, слід зарахувати час знаходження ОСОБА_7 під вартою в період часу з 23.10.2013 року до 23.04.2014 року включно (а. с. 47, 106, 107, 196 198) .

Даний вирок був ухвалений з урахуванням правових позицій та судової практики судів різних інстанцій, а саме: з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.07.2013 року по справі № 592/7387/13-к, провадження № 1-кс/592/1576/13 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/48022157) (а. с. 233) ; з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.01.2014 року по справі № 592/85/14-к, провадження № 1-кп/592/89/14 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/48316866) (а. с. 112) ; з урахуванням вироку Ковпаківського районного суд м. Суми від 13.01.2014 року по справі № 592/8639/13-к, провадження № 1-кп/592/30/14 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/36591693) (а. с. 113, 114) ; з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.10.2013 року по справі № 592/11255/13-к, провадження № 1-кс/592/2546/13 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/46647194) (а. с. 75) ; з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.06.2015 року по справі № 592/7387/13-к, провадження № 1-кс/592/1/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/45062382) (а. с. 234) ; з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2015 року справі № 592/5848/15-к, провадження № 1-кс/592/1912/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/45660014) (а. с. 235) ; з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2015 року справі № 592/5848/15-к, провадження № 1-кс/592/1912/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/45659997) (а. с. 236, 237) ; з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.07.2015 року по справі № 592/4721/15-к, провадження № 1-в/592/214/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/46689477) (а. с. 115, 116) ; з урахуванням ухвали апеляційного суду Сумської області від 08.09.2015 року по справі № 592/4721/15-к, провадження № 11-кп/788/507/15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/49945266) (а. с. 117, 118) , при вирішенні питання про визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим; при вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, призначеного по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточної міри покарання, обраної судом; при вирішенні питання про початок строку відбування покарання; при вирішенні питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 ; при вирішенні питання щодо речових доказів і документів; при вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат; при вирішенні питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження; при вирішенні питання про залік досудового тримання під вартою, як те передбачене ст. ст. 90, 374 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 86 90, 100, 115, 128, 131, 140, 176, 194, 197, 315, 337, 368 371, 373, 374, 376, 421, 437, 577 КПК України; ст. ст. 11, 12, 33, 50 52, 65 67, 69, 70, 185, 289 КК України, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку ст. 131 КПК України оперуповноваженим СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_14 , тобто з 07.06.2015 року з 01 години 10 хвилин.

Цивільний позов ОСОБА_5 залишити без розгляду, одночасно роз`яснивши йому про те, що він має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі, а саме:

- CD-RW диск з записом з камери відеоспостереження супермаркету АТБ-Маркет , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 51/1, за період часу з 14 годин 30 хвилин до 16 годин 00 хвилин 25.05.2013 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- велосипед Ardis Striker СТВ 24 , добровільно наданий до СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області потерпілою ОСОБА_8 , 27.05.2013 року повернутий їй на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати їй повернутим;

- мопед Mustang YM50-8 , виявлений та вилучений в ході огляду місця події, 25.06.2013 року повернутий потерпілому ОСОБА_5 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати йому повернутим.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 109 від 23.07.2013 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 97 (дев`яносто сім) гривень 80 копійок; згідно довідці № 975 від 18.07.2013 року, пов`язані з проведенням судової автотоварознавчої експертизи в сумі 391 (триста дев`яносто одна) гривня 20 копійок; згідно довідці № 719 від 29.05.2013 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 146 (сто сорок шість) гривень 70 копійок, вважати відшкодованим за рахунок обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави, що підтверджується вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2014 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний 25.10.2013 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , обраний 22.06.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , продовжений 31.07.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми під час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , обраний 21.09.2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми під час судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , вважати продовженим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, до набрання вироком законної сили.

В строк відбування обвинуваченим ОСОБА_7 покарання, остаточно визначеного судом за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, зарахувати час знаходження ОСОБА_7 під вартою в період часу з 23.10.2013 року до 23.04.2014 року включно.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області.

Апеляційна скарга подається на вирок, ухвалений судом першої інстанції, через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив судове рішення (вирок) .

Апеляційна скарга може бути подана на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1