1Справа № 335/7277/15-к 1-кп/335/455/2015
11 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Орокутан Ягодинського району Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2009 року народження, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
4 січня 2010 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до 240 годин громадських робіт;
26 квітня 2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 року 10 днів позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 3 місяці 23 дні;
28 липня 2015 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 року позбавлення волі;
22 вересня 2015 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
1 жовтня 2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
28 червня 2015 р. приблизно об 11:00 год. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі супермаркету «Сільпо» по проспекту Леніна, 147 в місті Запоріжжя, впевнившись, що його дій ніхто не бачить, зі стелажів з товарами у торговому залі взяв продукти харчування, а саме: вісім плиток шоколаду Ritter Sport вартістю 384,93 гривні, консервоване м`ясо криля марки «Аквамарин» 200 грам вартістю 63,59 гривні, консервоване м`ясо тунця марки Rio Mare 160 грамів вартістю 80,74 гривні, на загальну суму 518,66 гривень (без ПДВ), після чого поклав їх собі у сумку та направився на вихід, пройшовши касову зону, не сплатив грошові кошти за вказаний товар. Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, проте свій злочинний намір не зміг довести до кінця, оскільки на виході з супермаркету був затриманий охороною.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах, у скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості, спричинених наслідків тяжких наслідків не настало, шкода потерпілому відшкодована. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ ОКПЛ та в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» на даний час не перебуває. За сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2009 року народження. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що 28 липня 2015 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 року позбавлення волі (за вчинення злочину 13 грудня 2014 р.). Вирок набрав законної сили.
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 р. ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання міри покарання, призначеної вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2015 р., остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі. В судовому засіданні встановлено, що вирок станом на 11 листопада 2015 р. набрав законної сили.

Крім того, 1 жовтня 2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. В судовому засіданні встановлено, що вирок станом на 11 листопада 2015 р. набрав законної сили.

Як передбачено ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, положення ч. 4 ст. 70 КК України пов`язують необхідність застосування положень ч.ч. 1-3 ст. 70 КК України з постановленням попереднього вироку.
За наведених вище обставин має місце сукупність злочинів, особливість якої полягає у тому, що всі ці злочини були вчинені до засудження хоча б за один з них, але розкриті у різний час, у зв`язку з чим покарання за їх сукупністю призначається не одним, а кількома вироками, що також свідчить про необхідність врахування в даному вироку покарання, призначеного за попередніми вироками Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 р. та Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 жовтня 2015 р.
Зазначений висновок суду також підтверджується і тим, що в даному вироку не може бути враховано покарання, призначене за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2015 р., т.я. воно вже враховано у вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 р.
Крім того, суд також звертає увагу, що незастосування в даному випадку правил ч. 4 ст. 70 КК України призведе у подальшому до того, що всі вироки відносно ОСОБА_4 будуть виконуватися окремо, що погіршить його становище, оскільки визначення порядку застосування покарання за всіма вироками може бути визначено судом за місцем виконання вироку тільки відповідно до ст. 71 КК України, яка в даному випадку застосуванню не підлягає (пункт 25 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Вирішуючи питання про те, який з передбачених ст. 70 КК України принципів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини) необхідно застосувати, судом враховуються роз`яснення, надані у пункті 21 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Так, як випливає з вироків Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 р. та Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 жовтня 2015 р., ОСОБА_4 вчинив злочини із прямим умислом з корисливих мотивів, які тяжких наслідків не завдали. В даному випадку має місце реальна сукупність злочинів, оскільки ОСОБА_4 різними самостійними діями вчинив кілька окремих злочинів.

З урахуванням викладеного, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , вважає за можливе застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню було обрано у вигляді тримання під вартою, проте, враховуючи, що ОСОБА_4 було засуджено Хортицьким районним судом м. Запоріжжя до покарання у вигляді позбавлення волі, ухвалою суду від 5 жовтня 2015 р. ОСОБА_4 залишено у слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком та за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 р. у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі, більш суворим, призначеним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 жовтня 2015 р. у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.
В строк остаточно призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_4 за вироками Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2015 р., Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2015 р. та Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 1 жовтня 2015 р. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 28 червня 2015 р.

Речовий доказ по справі:

- диск з відеозаписом з камер відеоспостереження супермаркету «Сільпо» пр. Леніна, 147, м. Запоріжжя, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження прокурора, залишити в матеріалах кримінального провадження прокурора.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1