Кодимський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________________
Справа №503/485/15-к
Провадження №1-кп/503/72/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2015 року м.Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кодимі Одеської області кримінальне провадження №000081, внесене 03 лютого 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по звинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працездатного, непрацюючого, утриманців не має, судимого 10 лютого 2012 року Кодимським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбування призначеного покарання строком на 3 роки, судимість відповідно до ч.1 ст.89 КК України погашена,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,

-з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 28 січня 2015 року близько 4 години ранку, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна та незаконного збагачення за його рахунок, з території неогородженого домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , яке розташоване в с.Лабушне Кодимського району Одеської області та не є сховищем, маючи вільний доступ, повторно таємно викрав належну потерпілому металеву драбину, оціненою вартістю 288 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, здавши викрадену драбину на пункт прийому металобрухту, спричинивши потерпілому майнову шкоду у розмірі вартості викраденого майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив, що дійсно 28 січня 2015 року з двору потерпілого ОСОБА_6 в с.Лабушне Кодимського району Одеської області він таємно викрав металеву драбину, яку здав на пункт прийому металобрухту. Свою провину усвідомлює, у вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, надавши до суду письмову заяву, в якій вказав про відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій, оскільки завдані йому збитки відшкодовані в повному обсязі. В цій же заяві просив розглянути кримінальне провадження без нього.

Відповідно до ч.ч.2 та 3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження (прокурора, обвинуваченого та захисника), визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визначив обсяг доказів, які підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність та істинність їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином суд, діючи в межах висунутого в ході досудового розслідування звинувачення, визнає доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, зокрема - таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно.

При цьому доказом повторності злочинних дій ОСОБА_3 є вчинення ним крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 в період незнятої та непогашеної судимості за вироком Кодимського районного суду Одеської області від 10 лютого 2012 року, яким його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України.

Так, інкримінована крадіжка майна потерпілого ОСОБА_6 вчинена ОСОБА_3 28 січня 2015 року, тобто в період звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Кодимського районного суду Одеського області від 10 лютого 2012 року (справа №1514/149/12).

Однак, ухвалою цього ж суду від 05 березня 2015 року ОСОБА_3 було звільнено від відбування призначеного цим вироком суду покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку (справа №503/274/15-к).

Вказана ухвала у встановленому законом порядку не оскаржувалась, не скасована і наразі має законну силу, а тому призначення ОСОБА_3 остаточного покарання відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків неможливе.

Відтак, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір кримінального покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його тяжкість, визначену відповідно до ст.12 КК України, дані про його особу, зокрема, його задовільну характеристику з місця проживання, визнання своєї вини, каяття у вчиненому, відшкодування завданих потерпілому збитків, наявність непогашеної судимості на момент вчинення інкримінованого йому злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю вчиненого шляхом надання послідовних визнавальних свідчень та добровільне відшкодування завданих потерпілому ОСОБА_6 збитків (п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. При цьому, інкримінована йому в якості обтяжуючої покарання обставина «вчинення злочину повторно» відповідно до ч.4 ст.67 КК України підлягає виключенню.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги суспільну небезпеку незаконного посягання на чуже майно, а також сукупність даних про особу ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді арешту, оскільки таке покарання є достатнім і необхідним для його виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, та призначити йому кримінальне покарання у вигляді арешту строком на шість місяців.

Строк відбування засудженим ОСОБА_3 призначеного покарання відраховувати з дня набрання цим вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1