Справа №: 1-259/11
ВИРОК

Іменем України

"10" червня 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Франька М.Я.

при секретарі - Куліковій В.В.

за участю прокурора - Бойка В.С.

захисника-адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, не в шлюбі, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої, в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 скоїла вбивство через необережність за наступних обставин. 27 грудня 2010 року в період з 19 год.30 хв. до 20 год.30 хв. за місцем проживання, ІНФОРМАЦІЯ_5 на вул. Свердлова в селі Олександрівка Олександрійського району, ОСОБА_2 під час сварки з своїм батьком ОСОБА_3, який, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, спіткнувшись, наближався до неї з невизначеним умислом та демонструючи відносно неї агресивність, спричинила останньому кухонним ножем, який тримала в правій руці, проникаюче поранення грудної клітини зліва, заподіявши тілесні ушкодження у виді пошкодження хряща 6-го ребра зліва, пошкодження перікарди, множинні пошкодження серця в комплексі з внутрішньоперікардіальною кровотечею. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 531 від 21.02.2011 року від тампонади серця кровю смерть ОСОБА_3 сталась на місці події.

Підсудна обвинувачення в скоєнні умисного вбивства за ч.1 ст.115 КК України, предявлене на досудовому слідстві, не визнала та показала, що її батько ОСОБА_3 постійно зловживав алкогольними напоями, не мав роботи. В стані спяніння влаштовував дома дебоші, виганяв її та матір з будинку. В період чергового запою, 26.12.2010 року батько знову буянив. Вона намагалась викликати міліцію, але у тітки не працював телефон. Ночували дома, дочекавшись, коли батько заспокоїться. Наступного дня, 27 грудня 2010 року поскаржились сільському голові, вона обіцяла викликати міліцію. В цей день в селі в службових справах перебували працівники міліції, яким вони поскаржились на батька та просили прийняти до нього відповідні заходи впливу. Близько 19 години працівники Олександрійського районного відділу міліції прийшли до них, розбудили батька, який перебував в стані алкогольного спяніння, почали зясовувати по суті скарги. Батько під приводом справити природні потреби та покурити вийшов з будинку та втік. Працівники міліції, не дочекавшись його, вибули у своїх справах. Через деякий час повернувся батько, вів себе агресивно, погрожував їй та матері. Вона зателефонувала сестрі чоловіка, повідомила, що батько повернувся. Тітка попросила передати телефон йому, про щось говорила з батьком, це його ще більше розлютило. В той час, коли мати ремонтувала вхідні двері, пошкоджені батьком, а вона в кухні готувала вечерю, батько, лаючись та погрожуючи, зайшов до кухні з простягнутими в її напрямку руками. Повернувшись лицем до нього, тримаючи в руці кухонний ніж, яким до цього користувалась, вона сказала, щоб батько не підходив до неї, бо вона буде захищатись. Спіткнувшись, а можливо через спяніння батько втратив рівновагу та похилився на неї та, як потім зясувалось, нанизався на ніж, який вона тримала в руці лезом в його напрямку. Це вона зрозуміла тоді, коли висмикувала ніж з тіла батька. Мати відвела батька до дивану. Від пережитого хвилювання та страху, аби заспокоїтись, вона випила до 50 грамів горілки. Про те, що вона поранила батька, який за короткий час помер, повідомила родичів, потім міліцію, медпрацівників. Факт заподіяння нею потерпілому тілесних ушкоджень, від яких він помер, вона визнає, але наявність у неї умислу на позбавлення життя свого батька заперечує.

Наявність в діях ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України підтверджується дослідженими в суді доказами.

Визнаний потерпілим в справі ОСОБА_4 показав, що він проживає в м. Олександрії, а його брат ОСОБА_3 з дружиною та дочкою в селі Олександрівці. Брат та його дружина зловживали алкогольними напоями, часто сварились, але до бійки справа не доходила. 27.12.2010 року близько 18-19 годин йому зателефонувала сестра ОСОБА_5 та повідомила, що ОСОБА_3 знову пяний та влаштував дома дебош. Нічого нового в цьому не було, тому він ніяк не відреагував на повідомлення. Приблизно через годину сестра повідомила, що племінниця ОСОБА_2 ножем поранила батька, тобто його брата, а через деякий час додатково повідомили, що ОСОБА_3 від поранення помер. Він повідомив про подію в чергову частину Олександрійського райвідділу міліції. Наступного дня він приїздив в с. Олександрівку, але з племінницею не розмовляв про обставини заподіяння братові тілесних ушкоджень, бо ця тема неприємна для нього. Вважає, що тілесні ушкодження підсудна могла заподіяти братові при обставинах, на які вона вказує в суді, не наполягає на суворому її покаранні, цивільний позов в справі не заявляє.

Свідок ОСОБА_6 показала, що 27 грудня 2010 року її чоловік ОСОБА_3 зранку був в стані спяніння, провокував сварку. Вдень вона з дочкою була на роботі на фермі. По дорозі до роботи розказали сестрі чоловіка ОСОБА_5 про поведінку ОСОБА_3, просили її вплинути на нього або повідомити сільського голову та міліцію. З роботи повернулись близько 18 год.40 хв. Чоловік спав. До них прийшли працівники міліції, розбудили чоловіка, він ще був пяний. З дозволу працівників міліції чоловік вийшов на подвіря та втік. Заяву писати на чоловіка вона відмовилась, тому, що штраф він сплатити не має чим. Коли працівники міліції поїхали, через деякий час повернувся чоловік, продовжував погрожувати, намагався зайти в кімнату, де знаходилась дочка, замахувався на неї стільцем, але дочка могла не бачити цього. Вона забрала у нього стілець, відкинула в кімнату. Дочка в цей час займалась приготуванням вечері, теж кричала на батька, просила дати їй спокій. Чоловік приближався до дочки, тому вона, захищаючи дочку, схопила його за плечі та повела в кімнату. Він перестав кричати та погрожувати, почав хрипіти, але до дивану дійшов та впав лицем донизу. Тоді дочка сказала їй, що поранила батька ножем. Дійсно, на одежі чоловіка та на дивані вже була кров. Злякавшись, вони повідомили про подію сестру чоловіка та сільського голову. Чоловік помер коли прийшла його сестра ОСОБА_5 Працівники міліції вилучили з будинку ніж з деревяним руківям, яким дочка заподіяла тілесні ушкодження потерпілому. Вона вважає, що дочка не мала умислу на позбавлення батька життя.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 показали, що сімя ОСОБА_3 їх родичі, обстановка в цій сімї була не нормальна через зловживання ОСОБА_3 алкогольними напоями. 27 грудня 2010 року ОСОБА_3 влаштував дома черговий дебош, про що його дочка ОСОБА_9 повідомила їх. Через кілька хвилин ОСОБА_7 повідомила, що вона ножем поранила батька. Обставини заподіяння підсудною тілесних ушкоджень ОСОБА_3 від яких він помер, їм не відомі, але вони вважають, що у підсудної не було умислу на позбавлення життя свого батька.

Свідок ОСОБА_10 показала, що 27.12.2010 року до неї як до сільського голови с. Олександрівки звернулись ОСОБА_2 та її мати з повідомленням про те, що ОСОБА_3 влаштував дебош, вимагала застосувати до нього заходи впливу. В разі, якщо його дії не припинять, погрожувала вбити батька. Вона повідомила про дебош працівників міліції. Їй відомо, що працівники міліції були за місцем проживання ОСОБА_3, але він втік з дому. Близько 21 години з райвідділу міліції її повідомили про те, що ОСОБА_3 вбито. Вона та медпрацівник ОСОБА_11 були на місці події. З пояснення підсудної їй відомо, що потерпілий сам нанизався на ніж. Обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому їй не відомі.

Свідок ОСОБА_11 показала, що вона у якості медпрацівника була викликана на місце заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 на вул. Свердлова, 37 в с. Олександрівка, де констатувала смерть потерпілого.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що 27 грудня 2010 року за розпорядженням чергового по Олександрійському райвідділу міліції ними було перевірено повідомлення про домашній дебош в будинку № 37 на вул. Свердлова в селі Олександрівка Олександрійського району. З порушником ОСОБА_3 була проведена профілактична бесіда, він був попереджений про відповідальність за насильство в сімї. Цим їх дії були обмежені, оскільки заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відмовились писати на порушника заяву. Приблизно через годину, близько 20 год.40 хв. черговий по РВ УМВС дав вказівку знову виїхати на вул. Свердлова, 37, де було скоєно вбивство. На місці події вони забезпечували збереження обстановки до приїзду оперативної групи.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що 27 грудня 2010 року вони в складі наряду чергували по Олександрійському РВ УМВС. Близько 19 год.40 хв. отримали повідомлення з села Олександрівки про домашній дебош ОСОБА_3 та направили на місце працівників міліції ОСОБА_12 і ОСОБА_13, які знаходились в селі. Вони доповіли, що припинили конфлікт. Близько 20 год.40 хв. з Олександрівки надійшло повідомлення про те, що скоєно вбивство ОСОБА_3, в його скоєнні підозрюється дочка потерпілого. На місце події були направлені ті ж працівники міліції для перевірки інформації.

Свідок ОСОБА_16 показав, що в ніч на 28 грудня 2010 року від своєї матері йому стало відомо про те, що його співмешканка ОСОБА_2 заподіяла своєму батькові смертельне поранення. В подальшому ОСОБА_2 повідомила, що батько в стані спяніння кинувся на неї битись та поранився об ніж, який вона тримала в руці.

З результатів огляду місця події від 27.12.2010 року вбачається, що місцем заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_3 є будинок № 37 на вул. Свердлова в селі Олександрівка Олександрійського району ( а. с. 4-7 )

З матеріалів відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2 вбачається, що підсудна вказала місце заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому та відтворила свої дії під час їх заподіяння. Отримані дані не протирічать іншим матеріалам справи. ( а. с. 37 39).

З матеріалів відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_6 вбачається, що свідок вказала місце заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому та відтворила свої дії під час їх заподіяння. Отримані дані не протирічать іншим матеріалам справи. ( а. с. 51 - 53 ). З висновків судово-медичної експертизи № 531 від 21.02.2011 року вбачається, що потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у виді пошкодження хряща 6-го ребра зліва, пошкодження перікарди, множинні пошкодження серця в комплексі з внутрішньоперікардіальною кровотечею. Згідно висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_3 сталась від тампонади серця кровю на місці події. ( а. с. 71 -74 ). Вказані тілесні ушкодження могли бути заподіяні, за висновком судово - медичної експертизи № 31 від 18.02.2011 року, ножем з деревяним руківям, вилученим з місця події ( а. с. 99 112 ). З висновків судово-медичної експертизи № 36 від 02.02.2011 року, вбачається, що кров на клинку ножа з деревяним руківям, вилученого з місця події, за груповою належністю співпадає з кровю ОСОБА_3 ( а. с. 91-93 ). З висновків судово-медичної експертизи № 49 від 07.02.2011 року вбачається, що кров на одягу підсудної за груповою належністю співпадає з кровю ОСОБА_3 ( а. с. 125 127 ).З висновків судово-медичної експертизи № 48 від 07.02.2011 року вбачається, що кров на килимі, постелі, за груповою належністю співпадає з кровю ОСОБА_3Л.( а. с. 118 120 ). З висновків судово-медичної експертизи № 98 від 17.02.2011 року вбачається, що станом на 27.12.2010 року підсудна ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не мала ( а. с. 83 -84 ). Оглянуті одяг підсудної, одяг потерпілого, ніж, тампони, вирізки тканини , долучені до справи у якості речових доказів (а. с. 148 ).

Суд, перевіривши показання свідків, потерпілого, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним змінити підсудній обвинувачення з ч.1 ст.115 КК України умисне вбивство, на ч.1 ст. 119 КК України вбивство через необережність.

Так, 27 грудня 2010 року в період з 19 год.30 хв. до 20 год.30 хв. за місцем проживання, ІНФОРМАЦІЯ_5 на вул. Свердлова в селі Олександрівка Олександрійського району, ОСОБА_2 під час сварки з своїм батьком ОСОБА_3, який, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, спіткнувшись, наближався до неї з невизначеним умислом та демонструючи відносно неї агресивність, спричинила останньому кухонним ножем, який тримала в правій руці, проникаюче поранення грудної клітини зліва, заподіявши тілесні ушкодження у виді пошкодження хряща 6-го ребра зліва, пошкодження перікарди, множинні пошкодження серця в комплексі з внутрішньоперікардіальною кровотечею. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 531 від 21.02.2011 року від тампонади серця кровю смерть ОСОБА_3 сталась на місці події. ОСОБА_2 не передбачала можливості настання смерті ОСОБА_3 від вчинених нею дій, але повинна була і могла її передбачити, діючи з більшою обачністю.

При цьому суд враховує, що в результаті дій підсудної було пошкоджено життєво важливий орган потерпілого, що нею було застосоване в момент заподіяння тілесних ушкоджень фізичне зусилля, достатнє для проникнення знаряддя (кухонного ножа) через одежу, грудну клітину з пошкодженням хряща 6-го ребра зліва, та серця, що характерно для удару ножем, оскільки підсудна пояснила, що лікоть правої руки, в якій вона тримала ніж, в момент заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень не був зафіксованим, тобто притиснутим до тіла, стінки чи меблів.

Разом з тим, суд враховує також обстановку, яка передувала заподіянню потерпілому тілесних ушкоджень, а саме: підсудна займалась буденною справою, готувала вечерю, ні словами, ні діями не демонструючи агресивності відносно потерпілого, який в цей час, як показали підсудна та свідок ОСОБА_6, перебував в стані спяніння та лаючись, наблизився до підсудної з простягнутими в її напрямку руками. Спіткнувшись, а можливо через спяніння ОСОБА_3 втратив рівновагу, похилився на неї та, як потім зясувалось, нанизався на ніж, який вона тримала в руці лезом в його напрямку. Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт показав, що механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, вказаний підсудною при відтворенні обстановки і обставин події, а також в судовому засіданні, не виключається. Таким чином, показання підсудної про обставини вбивства ОСОБА_3 не спростовані. Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Призначаючи покарання, суд враховує, що злочин вчинено через необережність, відноситься він до категорії середньої тяжкості, особу підсудної, що вона характеризується позитивно, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності. Обставинами, які помякшують покарання, суд визнає щире каяття підсудної, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину жінкою в стані вагітності. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Необхідним і достатнім для виправлення підсудної покаранням суд вважає позбавлення волі на строк в межах санкції статті обвинувачення.

Цивільний позов в справі не заявлено. Судових витрат в справі немає. .

Речові докази одяг підсудної, одяг потерпілого, вирізки тканини , тампони з зразками крові, кухонний ніж , які зберігаються в Олександрійському РВ УМВС,підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 321 324 КПК України, суд-

П Р И С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною за ч.1 ст. 119 КК України та призначити покарання 3 роки позбавлення волі. У відбутий строк зарахувати перебування під вартою з 27 по 28.12.2010 року. Відбування строку рахувати з дня фактичного затримання засудженої.

Запобіжний захід на апеляційний період залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази спортивна кофта синього кольору, брюки жіночі бордові, спортивна кофта синього кольору, брюки жіночі чорні, футболка, два кухонні ножі, марлевий тампон, дві вирізки з рядна та килима, які зберігаються в Олександрійському РВ УМВС ( без квитанції ) - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, з подачею скарги через Олександрійський міськрайонний суд.

Головуючий суддя М.Я. Франько