Справа № 740/2441/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/752/2015
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лосинівка Ніжинського району, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз, вироком Ніжинського міскрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2015 року за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, не працюючого,

обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, просить змінити вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 серпня 2015 року щодо нього за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в частині призначеного покарання, пом`якшивши його.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Ніжинського міскрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2015 року, яким ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, остаточно ОСОБА_9 до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з 15 квітня 2015 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 залишено у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 245,52грн. процесуальних витрат.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини, які пом`якшують покарання, а зокрема: активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини та щире каяття, також не враховано його стан здоров`я з урахуванням того, що він хворіє на ряд тяжких невиліковних захворювань.

Як встановив суд першої інстанції, 15 березня 2015 року, о 9-й годині, ОСОБА_6 , знаходячись на залізничному вокзалі станції Ніжин, таємно, повторно викрав з жіночої сумки ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 800,00грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

16 березня 2015 року, о 10-й годині, ОСОБА_6 , знаходячись на залізничному вокзалі станції Ніжин, таємно, повторно викрав з рюкзака ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 650,00грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

18 березня 2015 року, о 9-й годині, ОСОБА_6 , знаходячись на зупинці громадського транспорту залізничного вокзалу станції Ніжин, таємно, повторно викрав з кишені куртки ОСОБА_12 мобільний телефон марки „Nokia 220 у корпусі жовтого кольору вартістю 810,00грн., чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Заслухавши доповідача; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які погодилися з фактичними обставинами викладеними у вироку суду першої інстанції та які просили змінити вирок суду щодо обвинуваченого та пом`якшити йому міру покарання та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, також обвинувачений та його захисник підтвердили той факт, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався на підставі вимог ч.3 ст. 349 КПК України; прокурора, яка вважала апеляційну скаргу обвинуваченого безпідставною, просила залишити її без задоволення, а вирок суду без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції судовий розгляд проводився у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, йому було роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку і таке рішення ОСОБА_6 прийняв добровільно про це обвинувачений та його захисник і підтвердили в засіданні апеляційного суду. Зізнання обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в контексті ст. 95 КПК України є доказом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд, у відповідності з вимогами ст.ст. 65, 66 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винуватого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, незадовільний стан його здоров`я, характеризується формально позитивно за місцем мешкання, врахував вік обвинуваченого та сімейний стан, наявність пом`якшуючої покарання обставини та наявність обставин, що обтяжують покарання. За таких обставин, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, призначивши остаточне покарання із урахуванням положень ст. 70 ч.4 КК України.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним, що характеризують особу та всім обставинам кримінального провадження, з огляду на які, колегія суддів приходить до переконання про достатність та справедливість призначеного судом першої інстанції покарання та не знаходить підстав для зміни вироку у зв`язку з його суворістю, як на те вказує обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, оскільки обставини, на які він посилається як на такі, що пом`якшують його покарання, місцевим судом враховані, і не є переконливими задля пом`якшення призначеного судом покарання. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що покарання саме у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і жодних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_6 за ст.185 ч.2 КК України колегія суддів не вбачає.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

Керуючись ст. ст. 376,404,407,419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той же строк, з часу отримання ним копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4