Справа № 169/563/15-к
Провадження № 1-кп/169/78/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2015 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4

цивільного відповідача ОСОБА_5

обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ковель Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 червня 2015 року приблизно о 09:00 год. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Fiat-tipo», д/н НОМЕР_1 , та виїхавши з території АЗС «WOG» на автодорогу сполученням Ковель-Володимир-Волинський-Жовква в межах смт Турійськ Волинської області, здійснюючи маневр повороту ліворуч, відволікся від керування, потягнувшись правою рукою за перекинутим стаканом з кавою, в результаті чого його автомобіль змістився на ліву смугу руху, де зіткнувся з мікроавтобусом марки «Volkswagen», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а пасажир мікроавтобуса ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани обличчя, перелому ІІІ-ІV ребер зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, який зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що дійсно, 10 червня 2015 року приблизно о 09:00 год. він, керуючи автомобілем марки «Fiat-tipo», та виїхавши з території АЗС «WOG» на автодорогу сполученням Ковель-Володимир-Волинський-Жовква в межах смт Турійськ Волинської області, здійснюючи маневр повороту ліворуч, відволікся від керування, потягнувшись правою рукою за перекинутим стаканом з кавою, в результаті чого його автомобіль змістився на ліву смугу руху, де зіткнувся з мікроавтобусом марки «Volkswagen», який рухався у зустрічному напрямку.

У вчиненому ОСОБА_6 щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому доводиться й перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 10 червня 2015 року приблизно о 09:00 год. він рухався мікроавтобусом марки «Volkswagen» в напрямку смт Турійськ. Напроти АЗС «WOG» виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , в результаті чого відбулося зіткнення і його мікроавтобус зазнав механічних пошкоджень.

Однак, на даний час претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 він не має, оскільки той просив пробачення, відшкодував йому заподіяну моральну шкоду. Просив не позбавляти обвинуваченого волі.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , які ніким не оспорюються, судом за згодою всіх учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, несудимий, а також думку потерпілої ОСОБА_7 , яка жодних претензій до обвинуваченого не має (заява від 22 жовтня 2015 року) та потерпілого ОСОБА_4 , який також просив суворо обвинуваченого не карати.

Крім того, суд враховує також характер допущених ОСОБА_6 порушень правил безпеки дорожнього руху, які він визнав повністю, в подальшому зобов`язався дотримуватись бездоганної поведінки.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування моральної шкоди.

Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

З урахуванням наведеного вище, майнового становища винного, який не працює, та зареєстрованого джерела доходу не має, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, - позбавлення права керувати транспортними засобами - судом не призначається з врахуванням фактичних обставин вчинення злочину, відсутності тяжких наслідків, даних про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, в т. ч. за порушення правил безпеки дорожнього руху, а також того, що ні прокурор, ні потерпілі не просили про призначення обвинуваченому додаткового покарання

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої злочином, слід залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України за його заявою.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 витрати на залучення експерта в сумі 1228.80 грн. за проведення експертизи технічного стану автомобіля.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, про місце роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 в доход держави 1228.80 грн. (одну тисячу двісті двадцять вісім грн. 80 коп.) витрат на залучення експерта.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий