У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6,
суддів ОСОБА_7 і ОСОБА_8,

розглянувши у судовому засіданні 18 лютого 2016 року в м. Києві заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

захисник ОСОБА_4 подав до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2016 року, якою йому відмовлено у задоволенні клопотання про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 258-3; частиною першою статті 263; частиною другою статті 28 і частиною другою статті 437 Кримінального кодексу України (далі - КК) з Токмацького районного суду Запорізької області до Печерського районного суду м. Києва.

За змістом заяви, вказане судове рішення, на думку заявника, підлягає перегляду з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), а саме, положень абзацу 6 частини першої статті 34 цього Кодексу, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву, додані до неї копії судових рішень та інші матеріали, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для відкриття провадження немає.

Згідно зі статтею 444 КПК, Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом. Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначених у статті 445 КПК, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до вимог частини першої статті 446 КПК Верховний Суд України здійснює перегляд судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 445 КПК, після їх перегляду в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, захисник ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з клопотанням про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з Токмацького районного суду Запорізької області до Печерського районного суду м. Києва. Своє прохання мотивував тим, що відповідно до обвинувального акту, точного місця вчинення ОСОБА_5 найбільш тяжкого злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною другою статті 437 КК, не встановлено, а відтак провадження має здійснюватися у Печерському районному суді м. Києва, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Крім того посилався на те, що обвинувачений, більшість свідків, а також сторони обвинувачення і захисту знаходяться в м. Києві.

За результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_4, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовлено у його задоволенні з огляду на те, що зазначені захисником обставини не було визнано винятковими, а отже, передбачених частиною першою статті 34 КПК законних підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого не встановлено. При цьому, цей суд зазначив, що ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 04 січня 2016 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 направлено на розгляд до Токмацького районного суду Запорізької області, а 22 січня 2016 року ухвалою цього ж апеляційного суду відмовлено в задоволенні подання Токмацького районного суду Запорізької області, клопотань захисника ОСОБА_4 і прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 до Бердянського районного суду Запорізької області.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 446 КПК не може бути подана заява про перегляд Верховним Судом України ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Отже, з огляду на те, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2016 року, яку просить переглянути заявник, не перешкоджає провадженню у справі щодо ОСОБА_5, відповідно й відсутні передбачені законом підстави для відкриття провадження за заявою захисника ОСОБА_4

Крім того, постановлене Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судове рішення, яким захиснику ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з Токмацького районного суду Запорізької області до Печерського районного суду м. Києва, не може бути предметом перегляду Верховного Суду України, оскільки це рішення Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийняв як суд першої інстанції, застосувавши надані йому законом дискреційні повноваження при розгляді даного клопотання. Тобто у цьому рішенні відсутній правовий висновок суду касаційної інстанції щодо застосування норми процесуального права.

Керуючись статтями 444, 445, 446, 447, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

відмовити захиснику ОСОБА_4 у допуску справи до провадження Верховного Суду України за його заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_6