Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1161/14-к
Номер провадження 1-кп/213/161/14
У Х В А Л А

17 квітня 2014 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
при розгляді відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі
кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000316 у відношенні ОСОБА_5 за ст. 122ч.1 КК України,
Клопотання захисника ОСОБА_4
Про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення у зв`язку з відсутністю заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В ході підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 заявив вищезазначене клопотання, посилаючись на те, що органом досудового розслідування здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000316, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2013 року, та 30.09.2013 року стосовно ОСОБА_5 , стороною обвинувачення було затверджено обвинувальний акт, за яким останньому було пред`явлено остаточне обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України.

Згідно пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, в тому числі й рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу. Однією з таких підстав є: «... г) відмова потерпілого чи його представника від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; ...».
Крім того, відповідно до частини 4 статті 26, пункту 1 частини 1 статті 477 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, до якого відноситься і провадження за частиною 1 статті 122 КК України, може бути розпочато лише на підставі заяви потерпілого.
Частиною 1 статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або матеріальної шкоди. При цьому, згідно частини 6 цієї статті якщо потерпіла особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, положення частин 1-3 цієї статті також поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи за умови, що остання подала слідчому або прокурору заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Тільки після задоволення такої заяви одного з родичів або членів сім`ї потерпілого, а за відповідним клопотанням - декількох таких осіб, особою, яка проводить досудове розслідування, останні набувають прав потерпілого.

З огляду на всі вище перелічені вимоги діючого кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування даного кримінального провадження у формі приватного обвинувачення щодо ОСОБА_5 за ст. 122ч.1 КК України, не може вважатись законним і тому підлягає обов`язковому закриттю з підстав, визначених пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня письмова заява потерпілої ОСОБА_6 про вчинення проти неї даного кримінального правопорушення.
Зокрема, як слідує з матеріалів даного кримінального провадження, підставою для його порушення стала письмова заява від 30 червня 2013 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.6) про притягнення до відповідальності за завдання тілесних ушкоджень її матері ОСОБА_6 невідомої особи, саме на підставі якої відомості про дане правопорушення і були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В подальшому ОСОБА_7 , яка згідно частини 1 статті 60 КПК України набула процесуального статусу заявника, слідчим була допитана уже в якості свідка (а.с.41). При цьому заяву про залучення її до вказаного провадження в якості потерпілої з числа близьких родичів ОСОБА_6 , як це передбачено частиною 6 статті 55 КПК України, остання не подавала, слідчим та прокурором на досудовому слідстві вона потерпілою не визнавалася. Сама ж потерпіла ОСОБА_6 з заявою про вчинення проти неї кримінального правопорушення до слідчого чи прокурора взагалі не зверталась, а 27 серпня 2013 року нею лише була подана заява про залучення до участі в даному провадженні як * потерпілої (а. с. 8 6).

Таким чином, після внесення відомостей про вчинення даного кримінального провадження до ЄРДР, досудове розслідування у формі приватного обвинувачення щодо мого підзахисного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України, з боку слідчого Широківського РВ ОСОБА_8 було розпочато 30 червня 2013 року вочевидь незаконно, а саме за відсутності обов`язкової для цього правової підстави - заяви самої потерпілої ОСОБА_6 про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або ж аналогічної заяви осіб, перелічених в частині 6 статті 55 КПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись частиною 4 статті 26, частиною 4 статті 46, пунктом 7 частини 1 статті 284 КПК України, - Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення № 1-кп/213/279/13, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000316, за обвинуваченням мого підзахисного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрити з підстав відсутності заяви потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про вчинення щодо неї кримінального правопорушення у справі приватного обвинувачення, коли така заява потерпілого є обов`язковою умовою для його відкриття.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_9 проти заявленого клопотання заперечує, вважає, що досудове розслідування проводилося законно, заява потерпілої є в матеріалах кримінального провадження.

Вислухавши сторони, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, яке надано прокурором, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 1.07.2013 року первісно було внесено в ЄДР відомості про кримінальне правопорушення за ст.125ч.1 КК України, але 2.07. та 3.07.2013 року до ЄРДР внесена відповідна інформація про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ст.121 ч.1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування проводилось у відношенні ОСОБА_5 за ст.121 ч.1 КК України.

Кваліфікація за ст.121 ч.1 не є злочином приватного обвинувачення, а є провадженням у формі державного обвинувачення. 3.07.2013 року ОСОБА_5 висунуто повідомлення про підозру за ст.121 ч.1 КК України /а.с.50/.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 27.08.2013 року ОСОБА_6 написала заяву про залучення її як потерпілої до провадження, оскільки невідомий чоловік наніс їй удари по тілу, та зазначеним кримінальним правопорушенням їй завдано шкоду. /а.с.86/.

Судом встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ст.122ч.2 КК України було оголошено тільки 27.09.2013 року.

Суд вважає, що якщо під час досудового розслідування у кримінальному провадженні у формі державного обвинувачення виникла підстава для складання письмового повідомлення про підозру або про зміну раніше повідомленої підозри з перекваліфікацією діяння на кримінальне правопорушення, за яким кримінальне провадження може бути розпочати лише на підставі зави потерпілого, то прокурор або слідчий за погодженням з прокурором зобов`язані з`ясувати з цього приводу думку потерпілого і має право скласти відповідне письмове повідомлення про підозру або нове письмове повідомлення про змінену підозру лише за наявності письмової згоди на це потерпілого.

Суд вважає, що згода потерпілої на притягнення особи до кримінальної відповідальності надана шляхом подачі нею письмової заяви про залучення її в якості потерпілої.

За таких обставин, суд не вбачає підстав, для закриття кримінального провадження суд не вбачає.

Керуючись ст. 314 ,ч.3п.2,284 ч.1п.7 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження відмовити.

Суддя