У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
15 жовтня 2015 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 (далі-прокурор), на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року у кримінальному провадженні №0000028 відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю три роки з покладенням, згідно ст.76 КК України відповідних обов`язків. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів, судових витрат та витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_4 та на відшкодування останньому моральної шкоди.

Не погодившись з вироком, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. В решті вирок суду просить залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу прокурора, вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Зокрема, за вимогами вказаної норми закону, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів.

Якщо в апеляційній скарзі зазначаються обставини, які не були досліджені в суді першої інстанції, або докази, які не подавалися суду першої інстанції, то в ній зазначаються причини цього.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності вини останнього, в мотивувальній частині апеляційної скарги, висловив прохання про дослідження при апеляційному розгляді матеріалів судового провадження та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції. Разом з тим, висловивши проханні про дослідження вказаних матеріалів судового провадження, в порушення вимог ч.3 ст.404 КПК України, він не зазначив, які ж саме обставини, встановлені під час кримінального провадження, слід дослідити повторно і чому. Не зазначено його прохання про дослідження обставин кримінального провадження і в резолютивній частині апеляції.

Крім того, частиною першою ст.420 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції або неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, висловивши прохання про скасування вироку суду першої інстанції з подальшим ухваленням нового судом апеляційної інстанції, на вищевказану норму процесуального закону посилання не зробив взагалі, зазначивши лише на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, згідно ст.414 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати пятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Корецького районного суду Рівненської області від 20 серпня 2015 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України - залишити без руху.

Надати прокурору 7 (сім) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору на адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1