Справа № 466/1453/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/708/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаряхОСОБА_5 і ОСОБА_6

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 25 січня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, за участі

прокурораОСОБА_8 ,
обвинуваченогоОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року,-

встановила:
вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир Володимирської області Російської Федерації, українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, ніде не зареєстрованого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 січня 2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 80 год. громадських робіт,

визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 січня 2015 року, та остаточно визначено до відбуття обвинуваченому ОСОБА_11 1 (один) рік 10 (десять) днів позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на 1 (один) рік та покладено на нього обов`язки, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року обвинувачений ОСОБА_12 визнаний винним і засуджений за те, що він повторно, 23 січня 2015 року близько 13:10 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні ТОВ «Фозі-Фуд», що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 11, таємно викрав майно ТОВ «Фозі-Фуд», а саме алкогольний напій торгової марки «Хенессі» об`ємом 0,7 літрів вартістю 1 319 грн., завдавши товариству зазначеної вище матеріальної шкоди.

Не погоджуючись з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року, заступник прокурора Львівської області ОСОБА_13 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.01.2015 року та остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 10 днів позбавлення волі.

Апелянт вважає оскаржуваний вирок, в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд першої інстанції звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, належним чином не обґрунтував висновок стосовно обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь вчиненого протиправного діяння та про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора про скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції та постановлення нового вироку, думку обвинуваченого ОСОБА_7 про відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За сукупністю досліджених і оцінених доказів, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину є доведеною та правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна, повторно.

Встановлені фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації злочину за ч. 2 ст. 185 КК України учасниками провадження не оспорюється.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_11 міру покарання, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, із врахуванням обставин вчинення злочину та особи обвинуваченого ОСОБА_7 , правильно обрав обвинуваченому ОСОБА_11 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, за якою кваліфіковано інкримінований йому злочин.

Згідно вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції на підставі наведеної норми закону обґрунтовано врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_14 злочину (таємне викрадення 1 пляшки коньяку), особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який має міцні соціальні зв`язки, оскільки він неофіційно працює займається ремонтом автомашин, проживає в громадянському шлюбі з ОСОБА_15 , з якою на час постановлення вироку утримували 1 неповнолітню дитину, на час розгляду апеляційної скарги утримують двоє неповнолітніх дітей, з яких син ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 за словами обвинуваченого є його сином та щире каяття обвинуваченого у вчиненому, повне відшкодування ним заподіяної шкоди потерпілому та відсутність будь-яких претензій з боку останнього, що безперечно є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого протиправного діяння, обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_7 без відбування покарання та прийняв рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Крім того, судом першої інстанції враховано і відсутність обтяжуючих покарання обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та думку представника потерпілого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.

Колегія суддів не бере до уваги мотиви, викладені в апеляційній скарзі прокурора, про те, що суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України, належним чином не обґрунтував висновок стосовно обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого протиправного діяння та про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування покарання, оскільки з оскаржуваного вироку убачається, що суд першої інстанції умотивував своє рішення як невеликою тяжкістю вчиненого обвинуваченим злочину, так і визнанням вини та щирим каяттям обвинуваченого ОСОБА_7 , яке включає і відшкодуванням ним заподіяної шкоди, обставини самого злочину, внаслідок вчинення якого обвинуваченим було повторно, таємно викрадено 1 пляшку коньяку і думку представника потерпілого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.

Таким чином, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано прийшов до переконання про можливість виправлення засудженого ОСОБА_7 без відбування покарання та підставно прийняв рішення про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.
На підставі наведеного, в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404-405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:
вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошенні і її можна оскаржити до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_17 .

Ухвала вступила в законну силу 18 вересня 2015 року.

Копію виготовлено «____» ___________ 2015 року

Помічник судді ОСОБА_18