Провадження № 1-в/761/5/2016
У Х В А Л А
Іменем України
08 січня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року,

в с т а н о в и в :
до Шевченківського районного суду м. Києва 28 грудня 2015 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що на земельну ділянку КН №8 000 000 000:72:301:0012, яка належить ОСОБА_3 було накладено арешт:

- постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 20.07.2010 року;

- постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 03.09.2010 року;

- постановою старшого слідчого відділу УСБУ у м. Києві ОСОБА_5 від 15.11.2012 року.

Враховуючи, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2013 року було закрито кримінальну справу №761/23634/13-к (провадження №1/761/594/2013), але питання про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову, а також можливої конфіскації майна не вирішувалось, просить в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року скасувати зазначені вище постанови слідчого про накладення арешту на майно.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ Перехідні положення КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно із положеннями ч.6 ст. 126 КПК України 1960 року накладення арешту скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Як вбачається зі змісту клопотання, наявних у суду матеріалів та матеріалів кримінальної справи, кримінальна справа №761/23634/13-к (провадження №1/761/594/2013) відносно підсудної ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, була виділена в окреме провадження із кримінальної справи № 1-715/11 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

В подальшому постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2014 року зазначена кримінальна справа №1-715/11 ( провадження №1/761/17/2014) була направлена прокурору м. Києва для проведення додаткового розслідування.

Таким чином, враховуючи, що кримінальна справа, в межах якої прийнято рішення про накладення арешту на вказане вище майно, була направлена для проведення додаткового розслідування прокурору, суддя приходить до висновку про те, що порушене у клопотанні адвоката ОСОБА_2 питання про скасування арешту майна виходить за межі повноважень суду та відноситься до повноважень прокурора або слідчого.

З урахуванням наведеного, клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року, необхідно повернути заявнику.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 409, 411 КПК України 1960 року розділом ХІ Перехідні положення КПК України, суддя

у х в а л и в :
клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України 1960 року повернути ОСОБА_2 .
Ухвала на підставі ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя