Номер провадження 11-сс/775/211/2015

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року місто Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Донецької області апеляційні скарги прокурора, захисника та підозрюваного на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 вересня 2015 року, у кримінальному провадженні №0000497, якою до підозрюваного за ч. 3 ст.365 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, з повною загальною освітою, студента 4 курсу Національної металургійної академії України, не одруженого, працюючого міліціонером-кулеметником в ГУМВС України Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 діб та визначено розмір застави в сумі 42 630 грн.,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2015 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №000497.

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 вересня 2015 року клопотання частково задоволено та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів до 16 жовтня 2015 року. На підставі ч.4 ст. 182 КПК України визначено заставу у розмірі 35 (тридцять п`ять) мінімальних заробітних плат, що складає 42 630 грн.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя послався на те, що згідно витягу з ЄРДР розпочато кримінальне провадження за № 0000497 за ч.3 ст.365 КК України, підставою якого є те, що у вересні 2015 року, більш точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду міліціонера-кулеметника відділення №2 взводу №1 оперативної роти батальйону міліції громадської безпеки особливого призначення ГУМВС України в Дніпропетровській області, діючи умисно, за попередньою змовою з працівниками ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленими слідством особами з числа приватних підприємців, ступили у злочинну змову на забезпечення безперешкодного, незаконного перетину лінії розмежування в Донецькій області вантажів продовольчих та інших товарів. Відповідно до досягнутої домовленості працівники міліції як представники правоохоронного органу, які мають владні повноваження та озброєння, повинні були забезпечувати безперешкодне перевезення вантажів на території Донецької області та проходження контрольно-пропускних пунктів включно до лінії розмежування. Діючи умисно, за вищевказаним планом, перевищуючи свої службові повноваження, 17.09.2015 року близько 02.00 год. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули в район населеного пункту Очеретине Ясинуватського району Донецької області на автомобілі «Фольксваген транспортер», державні реєстраційні номера НОМЕР_1 , які йому не належали і були заздалегідь підготовлені для полегшення вчинення вказаного злочину та унеможливлення ідентифікації транспортного засобу. При цьому, автомобіль на якому вони рухались був обладнаний проблисковими маячками, а вони при собі мали автоматичну вогнепальну зброю. В цей час в районі вказаного населеного пункту також рухався автомобіль "ДАФ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який перевозив 11144,00 кг. м`яса (курячі стегна та курячі четвертини задні) загальною вартістю 239846,6 грн. та прямував із м. Мелітополь Запорізької області до м. Макіївка Донецької області, яка є тимчасово-окупованою територією, тобто планував перетнути лінію розмежування у Донецькій області, однак при цьому не був обізнаний про злочинні наміри вказаних вище осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел, перевищуючи свої службові повноваження, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засобами мобільного зв`язку зв`язались із водієм ОСОБА_11 , номер телефону якого їм 16.09.2015 року заздалегідь повідомила невстановлена слідством особа, та наказали ОСОБА_12 їхати за ними, забезпечуючи таким чином незаконну охорону автомобіля та вантажу. Крім того, у разі загрози законного зупинення та перевірки автомобілю та вантажу представниками органів державної влади України, вони мали вжити заходів, які б унеможливили таку зупинку та перевірку. Такі дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом державним та громадським інтересам, а саме: порушили встановлені законами та нормативно-правовими актами України порядок здійснення підприємницької діяльності, проходження перевірок на контрольно-пропускних пунктах вздовж лінії розмежування, виконання обов`язків працівників міліції встановлених Законом України «Про міліцію» та сприяли вчиненню невстановленими слідством особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2585 КК України, тобто фінансування тероризму на суму 239846,6 грн.

17.09.2015 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.09.2015 року оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Надана правильна правова кваліфікація дій ОСОБА_6 - ч.3 ст.365 КК України, а саме умисне вчинення дій працівником правоохоронного органу, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які спричинили тяжкі наслідки.

З ухвалою не погодились прокурор, підозрюваний, захисник, які оскаржили її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 300 мінімальних заробітних плат.

Доводами апеляційної скарги прокурора є те, що визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 42 630 грн., який є наближеним до мінімального, недостатньо для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, оскільки сума застави внесена у короткий термін впродовж одного робочого дня з моменту винесення ухвали, що дає підстави вважати суму заставу визначену для ОСОБА_6 незначною. На думку прокурора,така сума залогу не зможе запобігти спробам підозрюваного ухилитись від кримінальної відповідальності. Крім того, існує реальність здійснення тиску на свідка ОСОБА_13 , як з боку підозрюваного так і з використанням наявних зв`язків серед його колег та інших працівників органів внутрішніх справ.

Підозрюваний ОСОБА_14 та його захисник зазначаючи ідентичні доводи, просять оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводами апеляційних скарг сторони захисту є те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, у клопотанні дійсно зазначені ризики, але відсутні докази наявності цих ризиків, що вказує на безпідставність застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_6 підтримав доводи поданої ним апеляційної скарги, та апеляційної скарги захисника, просив у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_15 підтримала свою апеляційну скаргу та скаргу підозрюваного, не погодилась з доводами апеляційної скарги прокурора, просила в її задоволенні відмовити.

Прокурор належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте в судове засідання не з`явився з невідомих причин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови учасників судового засідання, дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити з наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення слідчий суддя дійшов правильних висновків про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.365 КК України, а також про наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Погоджується суд апеляційної інстанції і з висновками слідчого судді щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя дотримався вимог ч.4 ст.182 КПК України, призначив заставу, яка була внесена та забезпечує відповідну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_14 , запобігаючи спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про це, окрім іншого, свідчать і неодноразові явки підозрюваного за викликом до суду апеляційної інстанції.

Крім того, суду не надано даних про те, що підозрюваний ОСОБА_6 має можливість знищити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Немає даних і про те, що саме він чинив незаконний вплив на свідка.

Матеріали судової справи містить копію протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснює, що в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області у присутності прокурора, невідомі особи висловлювали йому погрози пов`язані із дачею ним показань у цьому кримінальному провадженні.

Разом з цим, суду не надано будь-яких документів, щодо відповідного реагування слідчих органів прокуратури та правоохоронних органів за фактом надходження погроз на адресу свідка.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407, 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 вересня 2015 року у кримінальному провадженні №0000497 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений 12 жовтня 2015 року о 10 годині 30 хвилин.

Судді: