Справа №1-388/10р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - Губко А.О.

при секретарі - Гвоздицькому А.О.

за участю прокурора - Дяченко О.О.

за участю адвоката - ОСОБА_1

за участю потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_9,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжня, на утриманні син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюча менеджером на ПП АН «Старсіті», проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судима

у вчиненні злочину, передбачених ст.364 ч.1, ст.209 ч.1 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2005 року протоколом №16 загальних зборів ТОВ «Уран», ОСОБА_9 призначена на посаду директора вказаного товариства, діючи відповідно до статуту від імені Товариства без доручення, видає доручення на укладання договорів, контрактів та угод іншим працівникам Товариства; несе персональну відповідальність за діяльність Товариства, розпоряджається майном та коштами Товариства, відкриває та закриває рахунки в установах банків, призначає та звільняє співробітників Товариства та визначає їх повноваження, забезпечує розробку, підписання та виконання колективного договору з трудовим колективом Товариства.

Крім того, 03.11.2003 року між ТОВ «Уран», Громадським об′єднанням «Народна кредитна спілка «Добробут» (далі-ГО НКС «Добробут») та підприємством «Ресурс» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (далі «Ресурс» ВОІ) укладено довгостроковий інвестиційний договір №10/с/03 про будівництво житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 23-Б, предметом якого є будівництво житлового будинку за вказаною адресою та підключення його до інженерних мереж міста.

Відповідно до додатку 5 до договору №10/с/03 акту №3 (без зазначення дати складання), складеного представниками ГО НКС «Добробут» (сторона 1), підприємства «Ресурс» (сторона 2) та ТОВ «Уран» (сторона 3), ТОВ «Уран» прийнято для фінансування сорок чотири квартири загальною площею 4182,18 кв.м, вартість 1 кв.м складає 1960 грн., в тому числі ПДВ 326,66 грн.

Відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність» від №1560-ХІІ від 18.09.1991р. інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в обєкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Такими цінностями можуть бути:

кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери;

рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності);

майнові права інтелектуальної власності;

сукупність технічних, технологічних, комерційних та інших знань, оформлених у вигляді технічної документації, навиків та виробничого досвіду, необхідних для організації того чи іншого виду виробництва, але не запатентованих ("ноу-хау");

права користування землею, водою, ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права та інші цінності.

Згідно ст.4 вказаного Закону обєктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші обєкти власності, а також майнові права.

Забороняється інвестування в обєкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом.

Суб′єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.

Інвестори - субєкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в обєкти інвестування.

Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Учасниками інвестиційної діяльності можуть бути громадяни та юридичні особи України, інших держав, які забезпечують реалізацію інвестицій як виконавці замовлень або на підставі доручення інвестора.

Відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України.

Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобовязань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією субєктів інвестиційної діяльності.

Згідно статті 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між субєктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» забороняється інвестування в обєкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом.

07.06.2005 року ОСОБА_2 у виконання укладеного нею договору №59 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» на рахунок вказаного товариства було сплачено грошові кошти у сумі 40 000 грн.

Відповідно до укладеного договору ТОВ «Уран» зобовязув, а саме - квартири АДРЕСА_1, а також відповідно до п.п.2.3.3. зазначеного договору ТОВ «Уран» зобовязувалось протягом трьох банківських днів направити кошти ОСОБА_2 на фінансування будівництва житлового будинку згідно договору №10/с/03.

Після отримання ТОВ «Уран» вказаних грошових коштів ОСОБА_11 у директора ТОВ «Уран» ОСОБА_9 виник умисел на незаконне витрачання грошових коштів інвестора (пайовика) на господарські потреби ТОВ «Уран» (розрахунки з постачальниками, погашення заборгованостей, тощо).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9, будучи директором ТОВ «Уран», діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи те, що грошові кошти ОСОБА_2Є необхідно направити на фінансування будівництва житла пайовика, діючи в порушення п.п.2.3.3. договору №59 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року, в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», явно порушуючи права та інтереси ОСОБА_2, що охороняються законом, діючи в інтересах ТОВ «Уран», отримані згідно укладеного договору №59 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року грошові кошти ОСОБА_2 у сумі 40.000 грн. перерахувала на рахунок ТОВ «Сталекс» згідно укладеного договору, чим заподіяла збитки ОСОБА_2 у сумі 40.000 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у незаконному витрачанні грошових коштів ОСОБА_2 на господарські потреби ТОВ «Уран» при вищевикладених обставинах у сумі 40.000 грн. шляхом використання свого службового становища в інтересах ТОВ «Уран», всупереч інтересам служби, заподіяла матеріальні збитки ОСОБА_2 на вказану суму.

Крім того, 17.08.2005р., 18.08.2005р., 31.08.2005р., 31.10.2005р. 28.11.2005р. року ОСОБА_12 у виконання укладеного ним договору №76/1 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» на рахунок вказаного товариства було сплачено грошові кошти у сумі 218.956 грн.

Відповідно до укладеного договору ТОВ «Уран» зобовязувалося залучені від пайовика грошові кошти спрямувати на будівництво житла, а саме -квартири АДРЕСА_2, і відповідно до п.п.2.3.3. зазначеного договору ТОВ «Уран» зобовязувалося протягом 3 банківських днів направити кошти ОСОБА_12 на фінансування будівництва житлового будинку згідно договору №10/с/03.

Після отримання ТОВ «Уран» вказаних грошових коштів ОСОБА_12 у директора ТОВ «Уран» ОСОБА_9 виник умисел на незаконне витрачання грошових коштів інвестора (пайовика) на господарські потреби ТОВ «Уран» (розрахунки з постачальниками, погашення заборгованостей, тощо).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9, будучи директором ТОВ «Уран», діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи те, що грошові кошти ОСОБА_12 необхідно направити на фінансування будівництва житла пайовика, діючи в порушення п.п.2.3.3. договору №76/1 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року, в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», явно порушуючи права та інтереси ОСОБА_12, що охороняються законом, діючи в інтересах ТОВ «Уран», отримані згідно укладеного договору №76/1 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року грошові кошти ОСОБА_12 у сумі 218.956 грн. протягом 25.08.2005р., 26.08.2005р., 30.08.2005р., 01.09.2005р., 01.11.2005р., 29.11.2005р. частинами перерахувала на рахунок ТОВ «Сталекс», КРД «Райфайзен банк ОСОБА_13», ТОВ «Донметснаб», ТОВ «БК Тисан» згідно укладених договорів, а також на повернення пайового внеску згідно договору №55 від 25.12.2003р., чим заподіяла збитки ОСОБА_12 у сумі 218.956 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у незаконному витрачанні грошових коштів ОСОБА_12 на господарські потреби ТОВ «Уран» при вищевикладених обставинах у сумі 218.956 грн. шляхом використання свого службового становища в інтересах ТОВ «Уран», всупереч інтересам служби, заподіяла матеріальні збитки ОСОБА_12 на вказану суму.

Крім того, 01.07.2005р., 04.07.2005р., 05.07.2005р., 07.07.2005р., 06.09.2005р., 07.09.2005р. ОСОБА_7 у виконання укладених ним договорів №69 та №70 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» на рахунок вказаного товариства було сплачено грошові кошти у сумі 536.040грн.

Відповідно до укладеного договору № 69 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року ТОВ «Уран» зобовязувалося залучені від пайовика грошові кошти спрямувати на будівництво житла, а саме- квартири №61 у будинку №23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві.

Відповідно до укладеного договору № 70 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року ТОВ «Уран» зобовязувалося залучені від пайовика грошові кошти спрямувати на будівництво житла- квартири №193 у будинку №23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві.

Також відповідно до п.п.2.3.3. зазначених договорів ТОВ «Уран» зобовязувалося протягом 3 банківських днів направити кошти ОСОБА_7 на фінансування будівництва житлового будинку згідно договору №10/с/03.

Після отримання ТОВ «Уран» вказаних грошових коштів ОСОБА_7 у директора ТОВ «Уран» ОСОБА_9 виник умисел на незаконне витрачання грошових коштів інвестора (пайовика) на господарські потреби ТОВ «Уран» (розрахунки з постачальниками, погашення заборгованостей, тощо).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9, будучи директором ТОВ «Уран», діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи те, що грошові кошти ОСОБА_7 необхідно направити на фінансування будівництва житла пайовика, діючи в порушення п.п.2.3.3. договорів №69 та №70 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року, в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», явно порушуючи права та інтереси ОСОБА_7, що охороняються законом, діючи в інтересах ТОВ «Уран», отримані згідно укладених договорів №69 та №70 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року грошові кошти ОСОБА_7 у сумі 536.040 грн. протягом 07.07.2005р., 08.07.2005р., 11.07.2005р., 12.07.2005р., 13.07.2005р. частинами перерахувала на рахунок ТОВ «Сталекс», ТОВ «Донметснаб» згідно укладених договорів, а також на повернення пайового внеску згідно договору №17, чим заподіяла збитки ОСОБА_7 у сумі 536.040 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у незаконному витрачанні грошових коштів ОСОБА_7 на господарські потреби ТОВ «Уран» при вищевикладених обставинах у сумі 536.040 грн. шляхом використання свого службового становища в інтересах ТОВ «Уран», всупереч інтересам служби, заподіяла матеріальні збитки ОСОБА_7 на вказану суму.

Крім того, 16.06.2005р. та 22.06.2005р. ОСОБА_5 у виконання укладеного нею договору №62 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» на рахунок вказаного товариства сплатила грошові кошти у сумі 146.009, 08 грн.

Відповідно до укладеного договору № 62 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року ТОВ «Уран» зобовязувалось залучені від пайовика грошові кошти спрямувати на будівництво житла, а саме - квартири АДРЕСА_3, і відповідно до п.п.2.3.3. зазначеного договору ТОВ «Уран» зобовязувалось протягом 3 банківських днів направити кошти ОСОБА_5 на фінансування будівництва житлового будинку згідно договору №10/с/03.

Після отримання ТОВ «Уран» вказаних грошових коштів ОСОБА_5 у директора ТОВ «Уран» ОСОБА_9 виник умисел на незаконне витрачання грошових коштів інвестора (пайовика) на господарські потреби ТОВ «Уран» (розрахунки з постачальниками, погашення заборгованостей, тощо).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9, будучи директором ТОВ «Уран», діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи те, що грошові кошти ОСОБА_5 необхідно направити на фінансування будівництва житла пайовика, діючи в порушення п.п.2.3.3. договору №62 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року, в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», явно порушуючи права та інтереси ОСОБА_5, що охороняються законом, діючи в інтересах ТОВ «Уран», отримані згідно укладеного договору №62 про пайову участь у будівництві від 29.12.200р., 17.06.2005р., 21.06.2005р., 23.06.2005р., 24.06.2005р. частинами перерахувала на рахунок ТОВ «Сталекс», ТОВ «Донметснаб», Управління архітектури та містобудування згідно укладених договорів, а також на повернення пайового внеску згідно договору №17, чим заподіяла збитки ОСОБА_14 у сумі 146.009, 08 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у незаконному витрачанні грошових коштів ОСОБА_5 на господарські потреби ТОВ «Уран» при вищевикладених обставинах у сумі 146.009,08 грн. шляхом використання свого службового становища в інтересах ТОВ «Уран», всупереч інтересам служби, заподіяла матеріальні збитки ОСОБА_5 на вказану суму.

Крім того, 21.06.2005р., 07.07.2005р., 08.07.2005р., 11.07.2005р., 05.08.2005р. ОСОБА_8 у виконання укладеного ним договору №68 про пайову участь в інвестуванні будівництва житла від 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» на рахунок вказаного товариства було сплачено грошові кошти у сумі 328.608 грн.

Відповідно до укладеного договору № 68 про пайову участь в інвестуванні будівництва житла від 29.12.2003 року ТОВ «Уран» зобовязувалося залучені від пайовика грошові кошти спрямувати на будівництво житла квартири АДРЕСА_4.

Також відповідно до п.п.2.3.3. зазначеного договору ТОВ «Уран» зобовязувалось протягом 3 банківських днів направити кошти ОСОБА_8 на фінансування будівництва житлового будинку згідно договору №10/с/03.

Після отримання ТОВ «Уран» вказаних грошових коштів ОСОБА_8 у директора ТОВ «Уран» ОСОБА_9 виник умисел на незаконне витрачання грошових коштів інвестора (пайовика) на господарські потреби ТОВ «Уран» (розрахунки з постачальниками, погашення заборгованостей, тощо).

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9, будучи директором ТОВ «Уран», діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, достовірно знаючи те, що грошові кошти ОСОБА_8 необхідно направити на фінансування будівництва житла пайовика, діючи в порушення п.п.2.3.3. договору №68 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла від 29.12.2003р., в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», явно порушуючи права та інтереси ОСОБА_8, що охороняються законом, діючи в інтересах ТОВ «Уран», отримані згідно укладеного договору №68 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла від 29.12.2003 року грошові кошти ОСОБА_8 у сумі 328.608 грн. протягом 21.06.2005р., 07.07.2005р., 08.07.2005р., 05.08.2005р. частинами перерахувала на рахунок ТОВ «Сталекс», ТОВ «Донметснаб» згідно укладених договорів, а також на повернення пайового внеску згідно договору №24 від 08.02.2004 р., чим заподіяла збитки ОСОБА_8 у сумі 328.608 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у незаконному витрачанні грошових коштів ОСОБА_8 на господарські потреби ТОВ «Уран» при вищевикладених обставинах у сумі 328.608 грн. шляхом використання свого службового становища в інтересах ТОВ «Уран», всупереч інтересам служби, заподіяла матеріальні збитки ОСОБА_8 на вказану суму.

Крім того, у невстановлений слідством час у директора ТОВ «Уран» ОСОБА_9 виник умисел на незаконне залучення на рахунок ТОВ «Уран» грошових коштів фізичних осіб інвесторів начебто для будівництва житла житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 23-Б без мети у подальшому перерахування залучених інвестицій замовнику будівництва, а з метою незаконного витрачання на господарські потреби ТОВ «Уран» (розрахунки з постачальниками, погашення заборгованостей, тощо).

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне залучення на рахунок ТОВ «Уран» грошових коштів від фізичних осіб начебто для фінансування будівництва житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 23-Б., діючи умисно, в інтересах ТОВ «Уран», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9, ввівши у оману ОСОБА_3 щодо своїх дійсних намірів, явно порушуючи його права та інтереси, що охороняються законом, діючи в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», 08.09.2005р., перебуваючи в офісі ТОВ «Уран», уклала з останнім договір №82 про пайову участь у будівництві від 08.09.2005р., відповідно до якого ТОВ «Уран» зобовязувалквартири №44 у будинку № 23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві.

Крім того, п.п.2.3.3 зазначеного договору ТОВ «Уран» зобовязувалось протягом 3 банківських днів направити кошти ОСОБА_3 на фінансування будівництва житлового будинку згідно договору №10/с/03.

В подальшому ОСОБА_3, введений у оману директором ТОВ «Уран» ОСОБА_9, не будучи обізнаний про злочинні наміри останньої, діючи на виконання умов укладеного ним договору №82 про пайову участь у будівництві від 08.09.2005 року вніс на рахунок ТОВ «Уран» №2767 в РД «Райфайзен банк ОСОБА_13» грошові кошти у сумі 220.000 грн., що завдало матеріальних збитків останньому у сумі 220.000 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у незаконному залученні на рахунок ТОВ «Уран» грквартири №44 житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 23-Б без мети виконання своїх зобовязань та без мети витрачання інвестиційних коштів на будівництво житла для вказаного інвестора (пайовика) шляхом використання свого службового становища в інтересах ТОВ «Уран», всупереч інтересам служби, заподіяла матеріальні збитки ОСОБА_3 на вказану суму.

Крім того, у невстановлений слідством час у директора ТОВ «Уран» ОСОБА_9 виник умисел на повторне незаконне залучення на рахунок ТОВ «Уран» грошових коштів фізичних осіб інвесторів начебто для будівництва житла-житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул.Героїв Севастополя, 23-Б без мети у подальшому перерахування залучених інвестицій замовнику будівництва, а з метою незаконного витрачання на господарські потреби товариства.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне незаконне залучення на рахунок ТОВ «Уран» грошових коштів від фізичних осіб начебто для фінансування будівництва житлового комплексу з громадсько-побутовими приміщеннями за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 23-Б, діючи умисно, в інтересах ТОВ «Уран», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, директор ТОВ «Уран» ОСОБА_9, ввівши у оману ОСОБА_4 щодо своїх дійсних намірів, явно порушуючи її права та інтереси, що охороняються законом, діючи в порушення ч.2 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», 04.11.2005 року, перебуваючи в офісі ТОВ «Уран», уклала з останньою договір №85 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла від 04.11.2005 року, відповідно до якого ТОВ «Уран» зобовязувалось залучені від пайовика грошові кошти спрямувати на будівництво житла квартири АДРЕСА_5.

В подальшому ОСОБА_4, введена у оману директором ТОВ «Уран» ОСОБА_9, не будучи обізнана про злочинні наміри останньої, діючи на виконання умов укладеного нею договору №85 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла від 04.11.2005 року, внесла на рахунок ТОВ «Уран» №2767 в РД «Райфайзен банк ОСОБА_13» грошові кошти у сумі 119.643,6 грн., що завдало матеріальних збитків останній у сумі 119 643,6 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Допитана у судовому засіданні в якості підсудної ОСОБА_9 визнала повністю свою вину в тому, що вона як директор ТОВ „Уран, зловживаючи своїм службовим становищем, отримані нею грошові кошти від потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3,ОСОБА_5, ОСОБА_12 в якості інвестування на будівництво житла, фактично були витратичені не за призначенням, а на господарські потерби товариства, що в подальшому призвело до таких наслідків. В чому щиро кається.

Крім повного визнання підсудною ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, її вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

-показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4, яка підтердила суду, що являється інвестором будівництва частини житлового будинку №23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві згідно укладеного договору № 85 від 04.11.2005 року про пайову участь у інвестуванні будівництва житла, і на рахунок ТОВ «Уран» внесла грошові кошти у вигляді пайового внеска, однак до цього часу вона так і не отримала житла, у звязку з чим просить стягнути з підсудної спричинену злочинними діями останньої матеріальні збитки, оцінюючи її в сумі 119.643,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 50.000 грн.

-показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка підтвердила суду факт підписання нею 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» договору за № 59 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла, а саме: житлового будинку № 23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві, згідно якого нею були внесені на рахунок ТОВ «Уран» грошові кошти, однак до цього часу вона так і не отримала житла, тому наполягає на стягненні з підсудної матеріальної шкоди, спричиненої саме з вини підсудної, оцінюючи її у розмірі 124.989,50 грн., крім того просит стягнути і моральну шкоду в сумі 125.000 грн.

- показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5, який підтвердив, що відповідно до укладеного ним договору №62 від 29.12.2003 року про пайову участь у інвестуванні будівництва житла ним був внесений на рахунок ТОВ «Уран» пайовий внесок грошові кошти в сумі 146.009,08грн. і, являючись інвестором будівництва частини житлового будинку № 23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві, він до цього часу так і не отримав житла, у звязку з чим просить стягнути з підсудної як матеріальну шкоду на загальну суму 269.240,74 грн., так і моральну, оцінюючи її у розмірі 30.000 грн.

- показаннями допитаного потерпілого ОСОБА_3, який в суді показав, що після підписання ним 08.09.2005р. з ТОВ «Уран» договору №82 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла він передав директору цього товариства ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 220.000,60 грн., отримавши від неї квитанції до прибуткових касових ордерів в якості пайового внеску і, являючись інвестором будівництва частини житлового будинку № 23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві, він так і не отримав квартиру, тому просить стягнути з підсудної матеріальну шкоду на загальну суму 227.613,90 грн., а також моральні збитки в сумі 50.000 грн., спричиннені йому злочиннами діями саме підсудної.

- показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_15, який в суді зазначив, що підписавши 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» договір за №76/1 про пайову участь у інвестуванні житла і, являючись інвестором будівництва житлового будинку № 23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві, він частинами вносив на рахунок товариства грошові кошти, однак до цього часу житла так і не отримав, тому просить стягнути з підсудної спричинену йому матеріальну шкоду, оцінюючи її в сумі 218.956 грн.

- показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7, який підтвердив факт підписання ним 29.12.2003 року з ТОВ «Уран» договорів за №69 та №70 про пайову участь будівництва житлового будинку №23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві, згідно яких він передав грошові кошти на загальну суму 536.040 грн. в якості пайових внесків ОСОБА_9, яка представилася бухгалтером, отримавши від неї квитанції до прибуткових касових ордерів, однак до цього так і не отримав житла. Проте ніяких претензій матеріального характеру він до підсудної не має.

- показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8, який пояснив, що 29.12.2003 року ним укладений з ТОВ «Уран» в особі директора його ОСОБА_13 договір №68 про пайову участь у інвестуванні житла у будівництві частини житлового будинку №23-Б по вул. Героїв Севастополя в м. Києві, на рахунок якого ним внесено 328.608 грн., однак до цього часу йому так і не була надана квартира і не повернуті внесені ним грошові кошти. Однак до підсудної ОСОБА_9 він не має претензій, оскільки укладав цей договір безпосередньо з директором вказаного товариства, на той час ОСОБА_13.

- протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, в ході якої кожен з них підтвердив свої покази. (т.1 а. с.361-363)

- статутом ТОВ «Уран». (т. 1 а. с.18-29)

- протоколом №16 від 02.06.2005 року Загальних зборів учасників ТОВ «Уран». (т.1 а.с.43)

- Договорами №59 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року підписаний директором ТОВ «Уран» ОСОБА_13 та ОСОБА_2; договір №76/1 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року підписаний директором ТОВ «Уран» ОСОБА_13 та ОСОБА_12; договори №69 та №70 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року підписані директором ТОВ «Уран» ОСОБА_13 та ОСОБА_7; договір №62 про пайову участь у будівництві від 29.12.2003 року підписаний директором ТОВ «Уран» ОСОБА_13 та ОСОБА_5, №68 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла від 29.12.2003 року підписаний директором ТОВ «Уран» ОСОБА_13 та ОСОБА_8; договори №85 про пайову участь у інвестуванні будівництва житла від 04.11.2005 року та №82 про пайову участь у будівництві від 08.09.2005 року.

(т. 1 а. с.172-175, 128-131, 153-156, 177-180, 183-186, 187-190)

- протоколом огляду від 24.01.2010р. документів роздруківки руху грошових коштів по поточному рахунку ТОВ «Уран» № 2767 в РД «Райфайзен банк ОСОБА_13». (т.2 а. с. 304-328)

- висновком судово-економічної експертизи №10835 від 05.02.2009р., який підтвердив наявні збитки, які виникли в результаті нецільового використання ТОВ «Уран» інвестиційних коштів. (т.2 а. с.331-343)

- актом ревізії фінансово-господарської діяльності ТОВ «Уран» №13-30/301 від 18.04.2007р., яка виявила факти внесення на розрахункові рахунки ТОВ «Уран» грошових коштів інвесторами. (т.2 а. с. 250-274)

Органами досудового слідства дії ОСОБА_9 були кваліфіковані як зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки; легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинення фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також легалізація (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, тобто вчинення фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинене повторно, за ч.2 ст.364 та ч.1 і ч.2 ст.209 КК України.

При судовому розгляді справи 05.11.2010 року прокурором була винесена постанова про зміну підсудній ОСОБА_9 в порядку ст.277 КПК України обвинувчачення та виключення з її обвинувачення ст.209 ч.1 та ч.2 КК України, як невірну кваліфікацію на досудовому слідстві.

Разом з тим, потерпілі в суді підтримували та наполягали на раніше предявленому підсудній ОСОБА_9 обвинуваченні, в тому числі за ч.1 і ч.2 ст.209 КК України, вважаючи, що дії підсудної щодо використання нею інвестованих ними коштів не за цільовим призначенням, а на інші потреби, шляхом відмивання доходів, призвели до таких тяжких наслідків.

Між тим, після винесення прокурором постанови про зміну обвинувачення та виключення з обвинувачення підсудної ОСОБА_9 ч.1 та ч.2 ст. 209 КК України суд продовжив розгляд справи, погодившись з прокурором і також вважає цю кваліфікацію органів досудового слідства помилковою, яка підлягає виключенню, оскільки відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 15.04.2005 року «Про практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом» не є предметом легалізації кошти, одержані службовою особою як субсидії, субвенції, дотації чи кредити внаслідок надання неправдивої інформації суб'єктами господарювання, зазначеними в диспозиції ст. 222 ч.1 КК України, вказаним у цій нормі Закону кредиторам, хоча з такими коштами надалі і вчинюються діяння, перелічені у ст.209 КК України, оскільки ці кошти одержуються офіційно (легально).

Виходячи з вищевикладеного, суд, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає винною підсудну ОСОБА_9 в тому, що вона своїми умисними діями вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

Призначаючи підсудній ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, її особу, раніше не судиму, яка має постійне місце проживання в м. Києві, де позитивно характеризується, зайнята суспільно-корисною працею, на даний час вагітна в стані вагітності, відношення підсудної до скоєного злочину, щире каяття, фактичні обставини скоєного нею злочину, від вчинення яких настали тяжки наслідки, молодий вік підсудної, думку потерпілих, які просили суворо її не карати і приходить до висновку про можливість її виправлення без відбування нею покарання в місцях позбавлення волі.

З урахуванням конкретних обставин скоєного підсудною злочину, її особи, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судима, її відношення до вчиненого, щире каяття, яка працює та зайнята суспільно-корисною працею і на даний час вагітна ( на 26.10.2010 року 19 тижнів), а тому суд вважає можливим на підставі ст.79 КК України звільнити ОСОБА_9, як вагітну жінку, від відбування основного покарання, якщо вона в період встановленого судом випробувального строку не скоїть новий злочин та виконає у відповідності зі ст.76 КК України покладені на неї судом обовязки.

Обставинами, що помякшують покарання підсудної, в силу ст.66 КК України, суд визнає її щире каяття і раніше не судима.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.

Щодо цивільних вимог, заявлених потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_16 та ОСОБА_6 про стягнення з підсудної матеріальної та моральної шкоди, то суд вважає необхідним відмовити в їх задоволенні, оскільки вони зверталися з аналогічними вимогами до суду і на їх користь постановлені рішення, на підставі яких з ТОВ «Уран» розірвані договори та стягнуті пайові внески та інші грошові кошти.

Крім того, підсудна ОСОБА_9 не може відповідати по цим позовам як цивільний відповідач, оскільки інвестиційні договори підписані нею, як посадовою особою - директором ТОВ «Уран», а не як фізичною особою, і отримані ОСОБА_9 грошові кошти витрачались не на особисті потреби, а як встановлено судом, на господарські потреби підприємства, яке й повинно нести відповідальність за виконання умов договору.

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не завлялися.

У звязку з проведенням по справі судово - економічної експертизи, суд вважає необхідним стягнути в доход держави з підсудної витрати по ній у розмірі 15.040 грн. (т.2 а. с. 329-343)

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винною ОСОБА_9 за ч.2 ст. 364 КК України і призначити їй покарання - 5 (пять) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків строком на 3 (три) роки.

Згідно ст.79 КК України засуджену ОСОБА_9 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_9 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи і періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не змінювати, залишити-підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

В задоволенні цивільних позовів, заявлених потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_16, ОСОБА_6 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 в доход держави витрати за проведення судово-економічної експертизи у розмірі 15.040 грн.

(т.2 а. с. 329-343)

Цивільні позови потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не заявлялися.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя: