Справа № 1-143/12.
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2012 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді Яреми Л.В.

при секретарі Скрипій А.А.

за участю прокурора Кукурудзяк В.С.

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 22 червня 2010 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 3 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

в скоєнні злочину, передбаченого за ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 16 листопада 2011 року приблизно о 17 год. 00 хв., повторно, знаходячись в дворі будинку № 4 по бульвару Героїв Сталінграду в м.Чернівці, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, з метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав мобільний телефон Самсунг GT-Е 1081 Т, вартістю 150 грн., який належав ОСОБА_4, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 150 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 23 листопада 2011 року о 19 год. 00 хв., ОСОБА_2, повторно, знаходячись біля ДНЗ № 10, що по бульвару Героїв Сталінграду, 4 в м.Чернівці підійшов до неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, з метою відкритого викрадення чужого майна, відкрито викрав мобільний телефон Нокіа С3, вартістю 1600 грн., який належав ОСОБА_6, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 1600 грн., викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину визнав частково, суду показав, що у листопаді 2011 року підійшов до ОСОБА_5 з проханням, що йому потрібні гроші, для цього запропонував ОСОБА_5 закласти його мобільний телефон в ломбард. ОСОБА_5 відмовився віддати телефон. Потім пятнадцять хвилин він просив дати йому телефон, при цьому не бив, не погрожував. ОСОБА_5 дав йому телефон, який він обіцяв, що поверне через два тижні. Пішов в ломбард на вул.Комарова в м.Чернівці, який називається Скарбниця, де заклав телефон за 580 гривень. Викупити телефон не вдалося, оскільки не було грошей. Також у листопаді він підійшов до ОСОБА_3 і сказав, щоб той дав йому 20 гривень, але у відповідь почув, що грошей немає. Після чого він запитав, чи не зможе ОСОБА_3 дати йому мобільний телефон на два тижні, щоб закласти в ломбард. ОСОБА_3 спочатку відмовив, після чого віддав телефон. Потім віддав ОСОБА_3 його сімкарту. Телефон пробував закласти в магазині, не вийшло, потім його заклав у ОСОБА_7 за 40 гривень. Гроші витратив на власні потреби. Телефон повернути не зміг. Телефон повернув потерпілій батько.

Не дивлячись на часткове визнання підсудним ОСОБА_2 своєї вини, його вина в скоєнні злочину підтверджується показами потерпілих, свідків, зібраними органом досудового слідства доказами.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що з ОСОБА_2 відносини не дуже хороші. Він з Максимом йшли гуляти. На його телефон подзвонив ОСОБА_2, хоча він йому номера телефону не давав. ОСОБА_2 запитав чи є Максим і сказав, щоб вони стрільнули2 цигарки та принесли йому. Потім ОСОБА_2 підійшов і сказав, дай цигарки, дай 50 гривень, на що він відповів, що немає грошей. Потім підійшли до підїзду, де ОСОБА_2 сказав, щоб він дав йому телефон, спочатку він відмовив, потім знову ОСОБА_2 грубим тономпросив дати телефон, він віддав телефон, оскільки боявся підсудного. Телефон ОСОБА_2 віддав не добровільно, боявся, що якщо не віддасть телефон, то ОСОБА_2 буде його бити. Зайшли за будинок, підсудний послав Максима здати телефон в магазин. Максим повернувся і сказав, що не беруть. На його прохання віддати хоча б карточку, підсудний віддав карточку. Потім він став просити, щоб ОСОБА_2 віддав телефон, він відповів якщо даш 50 гривень, то віддам. Через два-три тижні знову попросив ОСОБА_2 повернути телефон. Він відповів, що нема телефону, але якщо 50 гривень дам, то буде. Був випадок у 2010 році, коли ОСОБА_2 його побив.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 її син. В кінці листопада на початку грудня вона помітила, що у нього постійно виключений мобільний телефон, оскільки не могла додзвонитися. Запитала у сина, де його телефон, він пояснив, що віддав у ремонт. В грудні 2011 року подзвонив працівник міліції і запитав, чи у сина не пропадав телефон. Потім син їй розповів, що в середині листопада у дворі будинку №4 по Бульвару Героїв Сталінграду м.Чернівці підсудний ОСОБА_2 вимагав у сина гроші або мобільний телефон. 16 грудня пішла в міліцію і написала заяву. Син його боявся, а тому віддав свій телефон, який коштував 150 гривень. Батько підсудного повернув їй телефон. Претензій матеріального характеру вона не має.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 знає, проживають в одному будинку в різних підїздах. ОСОБА_2 часто вимагав у нього гроші. В листопаді 2011 року він гуляв з ОСОБА_3, на його телефон подзвонив ОСОБА_2, але трубку він не знімав. Коли підійшли до будинку №4 по Бульвару Героїв Сталінграду м.Чернівці, то зустріли ОСОБА_2, який запитав, чому він не знімає трубку. Потім він попросив дати йому телефон, щоб здійснити дзвінок. Потерпілий дав ОСОБА_2 мобільний телефон марки Нокія С3, який йому у 2011 році подарували на день народження. ОСОБА_2 сказав, що йде закладати його телефон в ломбард, бо йому потрібні гроші. Він з цим не погоджувався і просив, щоб підсудний віддав телефон. ОСОБА_2 він боявся, оскільки він міг його побити. Підсудний пішов і здав телефон в ломбард, потім сказав йому, щоб він шукав друга, який викупить у нього його телефон. Шкоду не відшкодував, телефон не повернув.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 її син, який боявся підсудного. Вона навіть ходила з ОСОБА_8 додому до ОСОБА_2, та просили, щоб той залишив їх дітей у спокої. ОСОБА_2 постійно у сина забирав кишенькові гроші, у дитини від нього був страх. В грудні 2011 року подзвонив працівник міліції і запитав, чи у сина не пропадав телефон. Після чого син їй розповів, що ОСОБА_2 Діма забрав у нього у дворі будинку телефон Нокія С3, який коштує 1600 гривень. Шкода не відшкодована. Цивільний позов на вказану суму підтримала.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що підсудний ОСОБА_2 його син. З кінця листопада до них додому тричі приходив працівник міліції ОСОБА_10 та забирав сина в райвідділ. Йому повідомили, що син забрав у двох дітей телефони. Коли запитав сина про ці телефони, син сказав, що один телефон він за 35 гривень віддав ОСОБА_11, а другий здав у ломбард. Він забрав у ОСОБА_11 мобільний телефон та повернув матері потерпілого ОСОБА_3. Другий телефон з ломбарду йому не вдалося викупити, бо не було грошей.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що працює оперуповноваженим ВКМСД Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області і під час проведення оперативно-профілактичних заходів ним було від ОСОБА_2 отримано дві явки з повинною про те, що в середині листопада 2011 року він відкрито заволодів мобільними телефонами неповнолітніх потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Явка з повинною відбиралась без будь-якого психологічного та фізичного тиску.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що з підсудним ОСОБА_2 знайомий. Чув від менших, що ОСОБА_2 забрав у листопаді 2011 року у ОСОБА_5 мобільний телефон. Підтверджує, що він придбав у ОСОБА_2 за 35 гривень мобільний телефон марки Самсунг, який потім повернув батькові підсудного.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 знає, з ним товаришує. В середині листопада він з ОСОБА_2 та його братом ОСОБА_5 гуляли та збиралися йти грати в карти. У дворі будинку №4 по Бульвару Героїв Сталінграду зустріли ОСОБА_3, з яким підсудний відійшов на відстань 10 метрів і про щось розмовляли на протязі 7-10 хвилин.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що підсудний в листопаді 2011 року попросив у неї гроші в сумі 40 гривень, а взамін залишив мобільний телефон марки Самсунг, який знаходився у неї на протязі двох днів, а потім ОСОБА_2 прийшов та викупив даний телефон, повернувши їй гроші.

Вищенаведене підтверджено і належно дослідженими в судовому засіданні письмовими матеріалами справи.

Протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_4 від 16 грудня 2011 року, згідно якого в середині листопада 2011 року о 17 год. біля будинку 4 по бульвару Героїв Сталінграду в м.Чернівці хлопець на імя ОСОБА_2 в її неповнолітнього сина ОСОБА_3 відкрито заволодів мобільним телефоном Самсунг GT-Е 1081 Т( .а.с.16).

Рапортом о/у ВКМСД Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 16 грудня 2011 року, згідно якого, від ОСОБА_2 отримано протокол явки з каяттям про те, що він в середині листопада 2011 року у дворі будинку 4 по бульвару Героїв Сталінграду в м.Чернівці відкрито заволодів мобільним телефоном Самсунг GT-Е 1081 Тпотерпілого ОСОБА_3 (а.с.13).

Протоколом явки з повинною ОСОБА_2 від 16 грудня 2011 року, з якого вбачається, що підсудний в хлопця на імя ОСОБА_3 відкрито викрав мобільний телефон марки Самсунг, знаючи що ОСОБА_3 його боїться та не відмовиться, щоб підсудний забрав даний мобільний телефон, який він заклав своїй знайомій ОСОБА_7 за 40 грн., через день він повернув їй 40 грн. і забрав телефон, який через 2 дні продав своєму другу ОСОБА_11 (а.с. 14).

Протоколом виїмки від 23 грудня 2011 року, згідно якого проведено виїмку мобільного телефона Самсунг GT-Е 1081 Ту ОСОБА_4 (а.с.26).

Протоколом огляду предметів від 23 грудня 2011 року згідно якого, було оглянуто вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон Самсунг GT-Е 1081 Т(а.с.27).

Протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_6 від 16 грудня 2011 року згідно якого 23 листопада 2011 року о 19 год. в дворі будинку 4 по бульвару Героїв Сталінграду в м.Чернівці хлопець на імя ОСОБА_2 в її неповнолітнього сина ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном Нокіа С3, вартістю 1600 грн. ( а.с.48).

Рапортом о/у ВКМСД Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 16 грудня 2011 року згідно якого, від ОСОБА_2 отримано протокол явки з каяттям про те, що він 23 листопада 2011 року приблизно о 19 год. біля ДНЗ № 10, що по бульвару Героїв Сталінграду в м.Чернівці, відкрито заволодів мобільним телефоном Нокіа С3ОСОБА_5, вартістю 1600 грн. (а.с.45).

Протоколом явки з повинною ОСОБА_2 від 16 грудня 2011 року, з якого вбачається, що підсудний у ОСОБА_5 відкрито викрав мобільний телефон марки Нокіа, знаючи що ОСОБА_5 його боїться та не відмовиться, щоб підсудний забрав даний мобільний телефон, з яким направився в ломбард по вул. Івасюка-Комарова, де заклав його за гроші в сумі 600 грн. (а.с. 46).

Інформацією з ломбарада Скарбниця, згідно якої 23 листопада 2011 року о 20 год. 34 хв. ОСОБА_2 було закладено мобільний телефон Нокіа С3 (а.с.51-53).

Протоколом виїмки від 24 грудня 2011 року, згідно якого проведено виїмку сім карти МТС у ОСОБА_6 (а.с.61).

Протоколом огляду предметів від 24 грудня 2011 року згідно якого, було оглянуто вилучену у ОСОБА_6 сім карту МТС червоного кольору, з однієї сторони якої наявні надписи МТС на крок попереду, з іншої сторони наявна голограма та цифри 505522782 (а.с.62).

Що стосується часткового визнання вини підсудним ОСОБА_2, то суд вважає, що показам підсудного слід дати критичну оцінку, розцінивши їх як обраний метод захисту підсудного, з метою уникнути кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин, оскільки вони повністю спростовується вищенаведеними по справі доказами.

Доводи підсудного про застосування щодо нього незаконних методів слідства спростовуються проведеною прокуратурою Шевченківського району м. Чернівці перевіркою, за результатами якої прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи.

Таким чином, суд вважає що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ст.186 ч.2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна - грабіж, вчинений повторно.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного.

Зокрема, суд враховує, що скоєні підсудним злочини належать до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що помякшує покарання згідно ст.66 КК України, є часткове відшкодування шкоди.

Обставин , що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує підсудному те, що підсудний раніше судимий, вчинив злочини у період відбування покарання, його молодий вік, на обліку в облпсихлікарні та облнаркодиспансері не перебуває, те, що по місцю проживання характеризується посередньо.

Беручи до уваги, що підсудний є особою раніше судимою, вчинив злочин в період відбування покарання, що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, суд вважає, що виправлення підсудного не можливе без ізоляції від суспільства, підстав для застосування до нього вимог ст.ст. 69,75 КК України немає.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_6, суд вважає, що він підлягає до задоволення в повному обємі, оскільки вина підсудного у вчиненні злочинів доведена.

На підставі наведеного , керуючись ст.ст. 321-325 КПК України , суд, -

З а с у д и в:

Визнати винним ОСОБА_2 в скоєнні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 червня 2010 року і остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 1( одного) місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у вигляді утримання під варту ОСОБА_2 залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання з 29 грудня 2011 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1600 гривень.

Речові докази мобільний телефон Самсунг GT-Е 1081 Т, імейл 65718, сім карта ЮМС, які зберігаються у ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4

Речовий доказ сім карта МТС, яка зберігається у ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб починаючи з наступної після проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці, а засудженим у тому ж порядку з дня отримання копії вироку.

Суддя: Ярема Л.В.