Кримінальне провадження 1-кп/760/984/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0007644 від 07.08.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.04.2010 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

09.07.2010 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік та 6 місяців;

19.10.2010 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на строк 2 роки та 6 місяців. Звільнений від відбування покарання на підставі п.а ст.1 Закону України "Про амністію" від 08.07.2011 р.;

02.12.2011 р. Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на строк три роки та два місяці позбавлення волі; 02.02.2015 року звільнено з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так він, 06.08.2015 р. приблизно о 23:30 годині перебуваючи у салоні трамваю № 14, що рухається за маршрутом «станція метро «Контрактова площа» - «Кисневий завод», що в м. Києві», в момент зупинки трамваю на зупинці громадського транспорту «вулиця Героїв Севастополя», що розташована неподалік будинку № 1 по вул. Героїв Севастополя в м. Києві, побачив перед собою раніше незнайомого ОСОБА_4 , який тримав у руках мобільний телефон марки «Prestigio 5517 Duo» та вирішив відкрито викрасти дане майно.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_5 наблизився з-заду до ОСОБА_4 та рукою, шляхом ривка відкрито викрав з рук останнього мобільний телефон марки «Prestigio 5517» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , модель: РSР5517 Duo чорного кольору, вартістю 2632,90 гривень, в якому містились сім карта мобільного оператора «МТС», яка матеріальної цінності не становить на рахунку якої перебували гроші в сумі 40 гривень, сім карта оператора «Київстар», яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 70 гривень та флеш карта «Місrо 8 ГБ» вартістю 120 гривень.

Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну змогу розпорядитися ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_4 , матеріальну шкоду на загальну суму 2862,90 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини,та повідомив суду, що вчинив даний злочин, оскільки йому необхідні були гроші. Вказав, що на зупинці трамваю вихопив у потерпілого телефон та вибіг з салону трамваю. В подальшому був затриманий співробітниками патрульної поліції.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи,підтверджуються наданими прокурором доказами і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведеною, оскільки він відкрито викрав чуже майна (грабіж), вчинивши корисливий злочин повторно.
Потерпілим від кримінального правопорушення являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою АДРЕСА_3 .

Потерпілому від кримінального правопорушення завдана шкода в сумі 2862,90 грн., яка йому відшкодована шляхом повернення телефону співробітниками міліції, тому цивільний позов не заявлявся.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий,позитивно характеризується за місцем попереднього відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має непогашену судимість за ч.1 ст. 122 КК України.

Обвинувачений являється раніше неодноразово судимою особою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив та вкотре вчинив корисливий злочин, спрямований на заволодіння чужим майном. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, відношення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов до висновку про можливість перевиховання та виправлення обвинуваченого тільки в умовах ізоляції від суспільства, оскільки обвинувачений представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

Оскільки виправлення обвинуваченого без відбування покарання є неможливим, правові підстави для застосування ст. 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Однак, враховуючи щире каяття обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому мінімальну міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 349 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Початком строку відбування покарання вважати перший день фактичного виконання вироку.

Речові докази: мобільний телефон марки «Prestigio 5517», модель: РSР5517 Duo чорного кольору - залишити у володінні та користуванні ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обраний ОСОБА_5 залишити без змін - у вигляді домашнього арешту.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1