Справа № 466/4259/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000193 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, гр. України, неодруженого, із вищою освітою, працюючого монтажником ТЗОВ „Дарінет Сервіс, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України;

у с т а н о в и в:

05.08.2013 року близько 23:00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , на грунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , умисно спричинив останній легкі тілесні ушкодження, а саме: наніс удар правою рукою по правій стороні обличчя потерпілої, штовхнув її, після чого правою рукою наніс їй удар в ділянку живота та наступив ногою на ліву гомілку потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що із ОСОБА_6 він проживав у громадянському шлюбі з 2012 року, мали намір узаконити свої відносиниі на 30.06.2013 року було призначено їх реєстрацію шлюбу. Однак, до цього часу він передумав одружуватись, про що повідомив потерпілу та попросив її, щоб вона виселилась із його квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 не виселялась і постійно вчиняла скандали та сварки. 05.08.2013 р. близько 21-00 год. він, прийшовши додому черговий раз попросив ОСОБА_6 , щоб вона зібрала свої речі і покинула його квартиру. Потерпіла почала сварку, не хотіла збирати речі і виходити з квартири. Тоді він виштовхав її із квартири в коридор і викинув за нею сумку з речами. ОСОБА_6 посиділа на лавці під будинком, потім попросилась в квартиру попити води, після чого знову почала скандал, штовхала його, намагалась його побити. Він, тримаючи її за руки, виштовхував її з квартири, під час чого вона вдарилась до кута стіни та впала. Умисно він їй ніяких тілесних ушкоджень не спричиняв, незначні синяки могли виникнути випадково лише під час виштовхування ОСОБА_6 з квартири. Просить його виправдати, оскільки ніякого правопорушення відносно потерпілої він не вчинив,а лише від неї ж захищався.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повно та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні про те, що вона з ОСОБА_5 познайомилася у 2012 році та прожила з ним у цивільному шлюбі більше року по АДРЕСА_1 .Спочатку все було нормально, а з червня 2013 року між ними часто виникали конфліктні ситуації, які переростали у сварки та скандали. 05.08.2013 року після 21 години обвинувачений ОСОБА_5 прийшов додому у нетверезому стані, сказав, що немає наміру на ній одружуватись та проживати разом в одній квартирі, а вона дізналась, що він з кимось переписується на сайті знайомств, з приводу чого висловила йому претензії і між ними почалася сварка. Близько 23ї години ОСОБА_5 почав викидати з квартири її речі і виганяти з помешкання. Обвинувачений спочатку вчепився за її лікті, потім замахнувся, щоб вдарити її в обличчя, на що вона відхилилася і вдарилася головою об дверний кут, оскільки стояла біля дверей. В подальшому ОСОБА_5 вчепився правою рукою за її футболку в області грудей, а лівою за пояс штанів та сильно шарпав її від чого футболка і штани порвалися. Після цього обвинувачений кулаком правої руки наніс їй удар в область живота, від якого вона впала, а він своєю лівою ногою наступив їй на ліву ногу.

Показання свідка ОСОБА_7 даними нею в судовому засіданні про те, що потерпіла ОСОБА_6 постійно намагалась вдарити обвинуваченого ОСОБА_5 , а він її стримував, тримаючи за руки, суд до уваги не приймає, оскільки вони не перебувають в логічному зв`язку з іншими доказами, зібраними в ході судового слідства. Крім того свідок є мамою обвинуваченого і має зацікавленість у вирішенні справи на його користь.

Окрім цього винуватість ОСОБА_5 стверджується:

- висновком експерта № 1326 від 06.08.2013 р., з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено: синці на руках, на правій молочній залозі, в ділянці лівого кульшового суглобу, лівого гомілково - ступневого суглобу, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути протягом доби 06 серпня 2013 р. і відносяться до легкого тілесного ушкодженняі не були небезпечними для життя в момент спричинення. (Т.1, ас. 14);

- довідкою від 06.08.2015 р., виданою Цілодобовим травматологічним пунктом Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги гр. ОСОБА_6 , з якої вбачається, що вона була 06.08.2015 р. на прийомі в травмпункті з приводу забою м`яких тканин тім`яної ділянки справа, забою правої кисті, забоїв м`яких тканин верхніх кінцівок. (Т.1, а.с. 15-16);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження № 105 від 04.06.2014 р., з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 на момент проведення первинної судово медичної експертизи було виявлено: синці на правому і лівому плечах, на правій молочній залозі, на задній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу, в ділянці лівого кульшового суглобу, лівого гомілково - ступневого суглобу. Синці на обох плечах могли виникнути внаслідок стиснення їх пальцями, як продемонструвала потерпіла ОСОБА_6 на зображенні № 1 під час проведення слідчого експерименту. Синці на правій молочній залозі і в ділянці лівого кульшового суглобу могли виникнути внаслідок контакту із рукою, коли ОСОБА_8 схопив її за футболку на грудях та за пояс штанів, як показала потерпіла на зображенні № 3. Синці в ділянці правого плечового суглобу і на задній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу могли виникнути внаслідок падіння потерпілої назад і контакту задньої поверхні плеча і ліктя із площиною. Синець на внутрішній поверхні ділянки лівого гомілково ступневого суглобу міг виникнути внаслідок контакту стопи і ділянки внутрішньої кісточки лівої гомілки, коли ОСОБА_8 наступив ногою на стопу потерпілої зверху. Можливий механізм виявлення синців в ділянці правого плеча, правого ліктя та нижньої третини лівої гомілки гр. ОСОБА_6 продемонстровано на зображенні № 5. (Т.1, а.с. 79-80);

- у судовому засіданні експерт ОСОБА_9 повністю підтримала висновки судово-медичних експертиз, посилаючись на те, що встановлені нею при обстеженні ОСОБА_6 тілесні ушкодження відповідають тим медичним показникам, а саме довідкою травмпункту та рентгенівським знімкам, які були надані на експертизу, та огляду самої потерпілої;

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.08.2013 р. (Том 1, а.с. 9).

Суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_5 щодо пред`явленого йому обвинувачення та твердження його захисника про визнання доказів недопустимими, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами, суперечать дійсним обставинам справи та спрямовані на те, щоб уникнути покарання за вчинений злочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає належними і допустимими для використання в процесі доказування показання потерпілої та висновків експертів, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Здобуті в ході досудового розслідування, надані та досліджені судом докази спростовують усі сумніви щодо вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Відтак, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки обвинувачений наніс потерпілій ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

На підставі ст. 49 КК України обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки він вчинив злочин невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі і з дня вчинення ним злочину до дня постановлення вироку минуло 2 (два) роки.

Одяг потерпілої ОСОБА_6 слід повернути ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 49, 368, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Одяг потерпілої ОСОБА_6 (т.1 а.с. 32) повернути ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошеннядо апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1