печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Ісаєвська О.В., при секретарі Субін Т.О., за участю прокурора Понафеди Н.М., слідчого Плахотнік В.В., захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України, молодшого радника юстиції Плахотніка В.В., яке погоджено з старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури України, радника юстиції Панафеди Н.М.

про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бережани Тернопільської області, працюючого директором ТзОВ «ХоСаРо», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6, 2003 року народження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся із наведеним вище клопотанням.

Із клопотання та доданих документів вбачається, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному 26.11.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145.

21.11.2013 ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у зв'язку з тим, що він шляхом усунення перешкод сприяв вчиненню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначає, що слідством встановлені передбачені ст. 177 КПК України ризики, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме:

маючи доступ до печатки ТзОВ «ХоСаРо» та документів вказаного підприємства може сховати або спотворити вказані речі та документи, створити нові документи з метою ввести в оману органи слідства та суд;

може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9, який викриває ОСОБА_3 у вчинених правопорушеннях, а також на свідків, які є його підлеглими і перебувають у матеріальній залежності від ОСОБА_3, як керівника ТзОВ «ХоСаРо» та фактичного власника ПП «ЗІК», а саме на свідків: заступника директора ПП «ЗІК» ОСОБА_10 та головного бухгалтера зазначеного підприємства ОСОБА_11, головного бухгалтера ТзОВ «ХоСаРо» ОСОБА_12, з метою зміни свідками своїх показів;

може вчиняти інше кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінально-карані діяння.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким та передбачає можливість призначення покарання на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від слідства та суду.

Крім того, на наявність заявлених ризиків також вказує і характер вчинених ОСОБА_3 злочинів, а саме тривалість і зухвалість їх вчинення, а також вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий зазначає, що тримання ОСОБА_3 під вартою являється єдиними гарантованим та можливим способом унеможливити його спілкування з іншими підозрюваними ОСОБА_8 та ОСОБА_7, який перебуває у розшуку, що в свою чергу не дасть можливості їм узгодити як свої показання так і свою лінію захисту з метою перешкодити встановленню об'єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитись від кримінальної відповідальності.

Також слідчий вказує, що на даний час грошові кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у сумі 3 502 тис. грн., з яких 3 452 тис. грн. заволоділи ОСОБА_7 і ОСОБА_8 при пособництві ОСОБА_3, до Мостиської РДА, а відповідно до Державного центру зайнятості не повернуті, отже можуть використовуватись ОСОБА_3 спільно з підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для вчинення інших злочинів.

Отже, з врахуванням наявності, на думку слідчого, вказаних ризиків слідство прийшло до висновку про те, що жоден із запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам.

Прокурор та слідчий у судовому засідання клопотання підтримали.

Захисники проти задоволення клопотання слідчого заперечували, пославшись на його необґрунтованість та недоведеність зі сторони обвинувачення, просили обрати відносно їх підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання. Вказали, що ОСОБА_3 постійно з'являється до органів досудового слідства, він позитивно характеризується з місця роботи, має на утриманні малолітню дитину, він не був притягнутий ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності.

Підозрюваний підтримав позицію захисту вказав, що наміру переховуватися від слідства у нього не має, що також підтверджується тим, що він жодного разу не ухилявся від явки за першим викликом до слідчого, а тому просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали на яких ґрунтується клопотання, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення захисту та підозрюваного, дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м'який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, в ході розгляду клопотання, прокурор не довела, що на момент внесення слідчим клопотання існують виняткові випадки, які виключають можливість застосування до підозрюваного більш м'який запобіжний захід, який не пов'язаний із триманням під вартою.

Слід зазначити, що вирішуючи клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором щодо застосування до ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім діючих положень КПК, слідчий суддя також враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув'язнення.

Отже, оскільки жодних доказів на підтвердження внесеного клопотання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовували би застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не надано, доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків на момент внесення клопотання ґрунтуються лише на припущеннях, а тому клопотання внесене слідчим задоволенню не підлягає.

Разом з тим, оскільки згідно встановлених нормами Глави 18 КПК України правил питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 більш м'який запобіжний захід.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує наявність підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, його вік та стан здоров'я, те, що він має постійне місце роботи, з місця роботи характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, враховує майновий та сімейний стан ОСОБА_3, те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, 2003 року народження, відсутність жодних обґрунтованих та достатніх даних щодо перешкоджанню слідству під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000145, та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 більш м'який запобіжний захід, а саме відповідно до ст. 179 КПК України у вигляді особистого зобов'язання, яке полягає у зобов'язанні підозрюваного виконувати покладених на нього наступних обов'язків.

- Зобов'язати ОСОБА_3 прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначену дату та час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вищенаведені обов'язки відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного в межах строків досудового розслідування, а саме до 21 січня 2014 року.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193,194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь Генеральної прокуратури України, молодшого радника юстиції Плахотніка В.В., яке погоджено з старшим прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях про корупційні злочини Генеральної прокуратури України, радника юстиції Панафеди Н.М. про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Бережани Тернопільської області, працюючого директором ТзОВ «ХоСаРо», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1, у кримінальному провадженні № 0000145, запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання.

Зобов'язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов'язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначену дату та час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Львів), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії обов'язків, покладених слідчим суддею визначити до 21 січня 2014 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України, а саме шляхом внесення відповідного клопотання прокурором не пізніше п'яти днів до закінчення дії даної ухвали. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов'язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов'язки скасовуються.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов'язки та роз'яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням обов'язків покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ісаєвська О.В.