Справа №1-494/10 21.10.2010 01.09.2015
21 жовтня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі :
головуючого: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора: ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2010 року, яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добре Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, раніше судимого:
-06.07.1989 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 81 ч.3 КК України ( в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України умовно засуджений, з іспитовим строком на 2 роки ;
-17.05.1990 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. 81 ч.4, 89 ч.1, 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 13.12.1997 року за відбуттям строку покарання;
-28.05.1998 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 206 ч.2, 141 ч.2, 42 КК України ( в редакції 1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
-08.09.1999 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 183-3 ч.2, 43 КК України ( в редакції 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 6.03.2004 року за відбуттям строку покарання;
-11.10.2005 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч.1 КК України (в редакції 2001 року) до 2 років позбавлення волі;
-13.11.2007 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 307 ч.2 КК України (в редакції 2001 року) до 5 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 частини майна
засуджено:
за ст. 263 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2007 року і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.
Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області витрати за проведення експертизи № 303 від 01.04.2010 року в сумі 485 грн. 51 коп.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за те, що в липні 2007 року на зупинці маршрутного таксі № 45 в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, незаконно придбав (знайшов) і незаконно зберігав при собі без передбаченого законом дозволу бойові припаси: патрони калібром 9 мм в кількості 27 шт., калібром 5.45 мм в кількості 5 шт., калібром 7.62 мм в кількості 1 шт., калібром 5,6 мм в кількості 14 шт., які знаходились в поліетиленовому пакеті.
В цей же день ОСОБА_5 вищевказані патрони незаконно переніс в буд. АДРЕСА_1 , де проживає гр. ОСОБА_6 , і не повідомляючи останнього про знаходження в пакеті бойових припасів, незаконно зберігав їх без передбаченого законом дозволу за цією адресою.
13.03.2010 року ОСОБА_6 з`ясувавши, що в пакеті знаходяться патрони, добровільно здав їх працівникам міліції.
В апеляції засуджений ОСОБА_5 , пославшись на поганий стан здоров`я, просить пом`якшити призначене йому покарання. Звертає увагу на те, що саме з причин його стану здоров`я суд неодноразово відкладав розгляд справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку апеляції, думку прокурора, який просив апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без змін, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 в незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими судом та викладеними у вироку доказами, що як і кваліфікація дій за ч.1 ст. 263 КК України, засудженим ОСОБА_5 не оспорюються.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості; дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо; пом`якшуючу покарання обставину щире каяття; обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину.
Колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_5 відповідає ступеню тяжкості злочину, особі засудженого і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується посилання засудженого ОСОБА_5 на поганий стан свого здоров`я, то в матеріалах справи маються довідки СІЗО м. Миколаєва від 5.07.2010 року, 28.07.2010 року про те, що ОСОБА_5 перебував на диспансерному обліку в МСЧ СІЗО м. Миколаєва з діагнозом хронічний геморой (а.с. 86, 96).
Але з цих же довідок видно, що на момент надання відповіді в суд загальний стан здоров`я ОСОБА_5 був задовільний.
Крім цього, згідно медичної довідки МСЧ СІЗО м. Миколаєва від 23.06.2010 року за результатами обстеження гострої патології у ОСОБА_5 не виявлено і він міг приймати участь в судовому засіданні ( а.с. 80).
Таким чином, доводи засудженого ОСОБА_5 про неодноразове відкладання судом розгляду справи з причин його поганого стану здоров`я спростовуються даними вищевказаних довідок.
Взявши наведені дані до уваги, колегії суддів вважає, що неврахований судом стан здоров`я ОСОБА_5 суттєво не впливає на призначене судом покарання.
А з огляду на те, що ОСОБА_5 , маючи не зняті, непогашені у встановленому законом порядку судимості за умисні злочини, на шлях виправлення не встав і вчинив новий умисний злочин, то колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення засудженому ОСОБА_5 покарання, про що просив апелянт.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів-
Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 серпня 2010 року відносно ОСОБА_5 без зміни.
Судді: