Справа № 346/4427/15-к
Провадження № 1-кс/346/545/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

24 вересня 2015 року м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду - ОСОБА_1

за участю секретар: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного : ОСОБА_4

розглянув клопотання слідчого СВ Коломийського МВ УМВС в Івано-Франківській області про арешт майна ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.3 КК України, кримінальне провадження № 0000259 від 24 грудня 2015 року.

Клопотання надійшло до суду 23 вересня 2015 року.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

В клопотанні перераховано майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме - 1/3 частки однокімнатної квартири загальною площею 50, 5 кв. м, 40% зносу, житловою площею 21, 2 кв. м, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої становить 93 556 грн..

Прокурор зазначив, що обставинами, які підтверджують підозру у вчиненні ОСОБА_4 злочину передбаченого ст. 190 ч.3 КК України є те, що ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок знайомства, з метою заволодіння його майном, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій на початку лютого 2006 року попросив позичити йому грошові кошти в сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на момент вчинення злочину становило 20 200 (двадцять тисяч двісті) гривень, які зобов`язався повернути найближчим часом, однак наміру повертати їх не мав. Так, 02 лютого 2006 року в приміщенні магазину «Мобілка», що за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 здійснював підприємницьку діяльність за напрямком роздрібна торгівля мобільними телефонами, та, будучи введеним в оману, добровільно передав ОСОБА_4 гроші в сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США, що згідно курсу, встановленому Національним банком України, станом на 02 лютого 2006 року становило 20 200 (двадцять тисяч двісті) гривень, якими ОСОБА_4 в подальшому заволодів, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом та загальною метою щодо заволодіння шахрайським способом майном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, що склалися між ними внаслідок знайомства, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, 13 лютого 2006 року повідомив ОСОБА_5 неправдиву інформацію щодо негайної потреби у коштах в сумі 1 000 (однієї тисячі) доларів США, що згідно курсу, встановленому Національним банком України станом на 13 лютого 2006 року становило 5 050 (п`ять тисяч п`ятдесят) гривень, для демонстрації іншій особі без їх використання, які зобов`язався повернути наступного дня, однак наміру повертати їх не мав. Так, ОСОБА_5 в приміщенні магазину «Мобілка», що адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював підприємницьку діяльність за напрямком роздрібна торгівля мобільними телефонами, будучи введеним в оману, добровільно передав ОСОБА_4 гроші в сумі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що згідно курсу, встановленому Національним банком України станом на 13 лютого 2006 року становило 5 050 (п`ять тисяч п`ятдесят) гривень, якими в подальшому заволодів, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом та загальною метою щодо заволодіння шахрайським способом майном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах, які склалися між ними внаслідок знайомства, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, запропонував потерпілому придбати вживану побутову техніку в Республіці Польща, переконавши його у тому, що вказана дія є вигідною для нього. Так, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 приїхали до Республіки Польща, де потерпілий придбав приблизно сорок телевізорів іноземного виробництва за ціною 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно курсу, встановленому Національним банком України станом на момент вчинення злочину становило 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень. Після перевезення придбаних телевізорів на територію України, ОСОБА_4 , з метою заволодіння майном ОСОБА_5 , запропонував останньому передати їх для перевірки технічної справності до телемайстра, що потерпілий, довіряючи ОСОБА_4 , виконав. Після цього, ОСОБА_4 , реалізовуючи свої злочинні наміри, на протязі вересня і по 23 жовтня 2006 року забрав після ремонту без дозволу та відома ОСОБА_6 придбані ним телевізори, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в сумі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно курсу, встановленому Національним банком України станом на 23 жовтня 2006 року становило 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом та загальною метою щодо заволодіння шахрайським способом майном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , яка ґрунтувалася на довірливих відносинах між ними, заснованих на знайомстві, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, запропонував потерпілому придбати за низькими цінами партію мобільних телефонів та переконав його у тому, що вказана дія є вигідною для нього. Так, реалізовуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 привіз потерпілого до приміщення приватного підприємства «Альфа і К», що розташоване за адресою: вул. Лебединська, 3 «б», м. Київ, де 18 жовтня 2006 року ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, добровільно передав ОСОБА_4 гроші в сумі 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) доларів США, вважаючи що купує мобільні телефони на всю суму, з яких ОСОБА_4 незаконно заволодів грошима в сумі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) доларів США, що згідно курсу, встановленому Національним банком України станом на 18 жовтня 2006 року, становить 37 875 (тридцять вісім тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень, та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди.

Таким чином ОСОБА_4 незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну суму 88 375 гривень, чим спричинив йому матеріальну шкоду станом на момент вчинення злочину у великих розмірах.

27 грудня 2012 року органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру, яке відповідно до ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України відправлене останньому замовним листом по відомому місцю проживання.

29 грудня 2012 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук та кримінальне провадження №0000259 зупинено за п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

20 серпня 2015 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено та щодо підозрюваного ОСОБА_4 за його відсутності обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 , після видачі компетентним органом Італійської Республіки, конвойовано до Коломийського МВ УМВС та 09 вересня 2015 року о 4 год. 00 хв. його поміщено в ізолятор тимчасового тримання Коломийського МВ УМВС.

Підставою, що зумовлює необхідність накладення арешту на майно боржника є те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено основне покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним можливого заявленого цивільного позову.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо арешту належного йому майна не заперечив.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 є власником 1/3 частки однокімнатної квартири загальною площею 50, 5 кв. м, 40% зносу, житловою площею 21, 2 кв. м, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно висновку про вартість об`єкту оцінки ринкова вартість 1/3 частки однокімнатної квартири загальною площею 50, 5 кв. м, 40% зносу, житловою площею 21, 2 кв. м, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 , становить 93 556 грн.

Враховуючи те, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено шкоду на суму 88 375 грн., та з метою забезпечення цивільного позову слід накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на 1/3 частку однокімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Коломийського МВ УМВС.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до ст.ст. 309 ч. 1 п. 9, 395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1