Справа № 405/6931/15-к

25 вересня 2015 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України підполковника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова-Трепівка Знамянського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, працюючого старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 2 сектору відділу захисту національної державності Управління СБ України в Кіровоградській області, маючого звання: капітана, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що капітан ОСОБА_5 , проходячи військову службу на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2 сектору відділу захисту національної державності Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 2 липня 2015 року вимагав та отримав від громадянина України ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень, а в подальшому 7 серпня 2015 року - 500 доларів США для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави службовими особами Управління ДМС України в Кіровоградській області, про видачу запрошень на отримання візи для в`їзду в Україну громадянам Республіки Пакистан ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , чим вчинив зловживання впливом, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Досудовим розслідуванням встановлено наступні обставини.
Будучи працівником спеціального правоохоронного органу, капітан ОСОБА_5 , відповідно до ст.ст.3, 4 Закону України «Про Службу безпеки України», ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил Українита функціональних обов`язків був зобов`язаний: оперативним засобом контролювати обстановку земляцтва студентів, котрі навчаються в Кіровоградському національному технічному університеті, виявляти та у взаємодії з правоохоронними органами і адміністрацією ВНЗ локалізовувати і припиняти конфлікти та антигромадські прояви серед вказаної категорії іноземців; у взаємодії з оперативними підрозділами та МВ-МРВ УСБУ забезпечувати оперативний супровід процесів в середовищі вихідців з Близького та Середнього Сходу, країн СНД та інших держав зі складною політичною та кримінальною обстановкою, здійснювати вплив, перевірку і розробку осіб з цього середовища, причетних до зарубіжних терористичних та екстремістських організацій; залучати до співпраці з органами негласних помічників, проваджувати контр розвідувальні та оперативно-розшукові справи, здійснювати профілактику правопорушень у сфері держаної безпеки; аналізувати оперативну обстановку, що складається в області в даній лінії, на основі аналізу розробляти і реалізовувати адекватні оперативні заходи, свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати бойові та військові традиції, не допускати негідних вчинків та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про Службу безпеки України» одним із завдань Служби безпеки України є попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів у сфері корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.
В силу зазначених обов`язків та повноважень ОСОБА_5 мав можливість впливати на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави в сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Знаючи про можливість впливу на вказаних осіб, капітан ОСОБА_5 вирішив використати отриману під час виконання своїх службових обов`язків інформацію стосовно іноземців, бажаючих незаконно прибути в Україну, для одержання неправомірної вигоди.
Реалізуючи свій злочинний намір, капітан ОСОБА_5 ініціював зустріч з раніше відомим йому громадянином України пакистанського походження ОСОБА_10 , який у 2012 році був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України.
Під час зустрічі з ОСОБА_10 у невстановлений слідством день у квітні-червні 2015 року капітан ОСОБА_5 , виконуючи дії, об`єднані спільними цілями та намірами, повідомив ОСОБА_11 про свою можливість за неправомірну вигоду сприяти іноземцям у прийнятті рішення службовими особами Управління ДМС України в Кіровоградській області про видачу запрошень на отримання візи для їх в`їзду в Україну та зажадав від останнього підшукати бажаючих іноземців незаконно потрапити в Україну.
Виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_5 , під час наступної зустрічі 2 липня 2015 року ОСОБА_12 надав йому ксерокопії паспортів трьох громадян Пакистану - ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які бажають незаконно отримати запрошення на отримання візи для в`їзду в Україну.
При цьому, за вплив на прийняття відповідного рішення уповноваженими особами ОСОБА_12 передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 гривень.
Одержавши вказану неправомірну вигоду, ОСОБА_5 заявив, що цих коштів недостатньо, у зв`язку із чим ОСОБА_12 у подальшому має додатково передати йому неправомірну вигоду із розрахунку 250 доларів США з кожного іноземця, а всього в сумі 750 доларів США.
07 серпня 2015 року під час зустрічі, продовжуючи виконувати незаконні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_12 передав йому 500 доларів США за вплив на прийняття рішення службовими особами Управління ДМС України в Кіровоградській області про видачу запрошень на отримання громадянами Пакистану ОСОБА_8 та ОСОБА_9 візи для в`їзду в Україну. Майор ОСОБА_5 одержав вказані кошти.
15 вересня 2015 року ОСОБА_5 ініціював зустріч з ОСОБА_10 , під час якої передав останньому раніше отримані ним від уповноважених осіб ДМС України у Кіровоградській області два запрошення на отримання візи для в`їзду в Україну на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .
Таким чином, капітан ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Санкція частини ч.3 ст.369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна та із спеціальною конфіскацією, відповідно до ч.4 ст.12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.
Причетність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення ВБ СБУ, протоколами допитів свідка ОСОБА_15 , протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій, двома запрошеннями на отримання візи для в`їзду в Україну на ім`я ОСОБА_16 та ОСОБА_9 та копіями їх паспортів, а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме, запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі має можливість вільно пересуватись, в тому числі по всій території України, у зв`язку з чим може переховуватись з метою уникнення відповідальності за вчинене; знищити, сховати або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду досліджуються усі факти вчинення ОСОБА_5 протиправних діянь та інкримінуємого йому кримінального правопорушення, та в силу займаної посади він має доступ до службових приміщень місця свого працевлаштування СБУ у Кіровоградській області, у зв`язку з чим має відповідні повноваження з попередження, виявлення, припинення та розкриття злочинів у сфері корупції та організованої злочинної діяльності у сфері управління і економіки та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки під час дослідження усіх фактів вчинення ОСОБА_5 протиправних діянь допитується у якості свідків значне коло посадових осіб Управління державної міграційної служби у Кіровоградській області, його відділу у м.Олександрія, а також жителі цього міста. Крім того, як встановлено слідством у підозрюваного ОСОБА_5 із заявником ОСОБА_17 виникли певні взаємовідносини у зв`язку із притягненням останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, через що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 має фактичну можливість впливати на нього шляхом схиляння до зміни показів, дачі неправдивих показів, тощо. Внаслідок здійснення своїх повноважень за займаною посадою ОСОБА_5 неодноразово звертався до посадових осіб УДМСУ у Кіровоградській області із запитами, у зв`язку з чим як посадова особа знайомий із посадовими особами зазначеного держаного органу, тобто має можливість впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином оскільки як на підозрюваного відповідно до ч.7 ст.42 КПК України на ОСОБА_5 покладені певні обов`язки, при зобов`язанні виконання яких може посилатись на різні, нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, перешкоджаючи прийняттю процесуальних рішень та проведенню слідчих дій. Крім того, підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає фактично за адресою: АДРЕСА_2 , тобто у різних місцях, засоби зв`язку із ним невідомі; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
В повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків неможливо у випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому зметою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та відповідно до ч.4 ст.12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів, та враховуючи, що ОСОБА_5 може переховується від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на осіб, які допитані як свідки та осіб, які можуть бути допитані як свідки, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжити кримінальне правопорушення, а також те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти цим ризикам, а тому просить клопотання задовольнити.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ризики передбачені ст.177 КПК України, захисника, який заперечив проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи, що вказаний запобіжний захід є занадто суровий, підозрюваного, який підтримав захисника, допитавши свідка, який пояснив, що отримав від ОСОБА_5 1000 грн. та 500 доларів США за організацію та підготовку документів для запрошення двох громадян іншої держави на територію України по запрошенню, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
21.09.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
Підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає на необхідність у забезпеченні виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, і наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ст.177 КПК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі строком від трьох до восьми років з конфіскацією майна та із спеціальною конфіскацією.
Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, що свідчить про велику суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, вказані обставини надають слідчому судді підстави дійти до висновку про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки санкція ч.2 ст.369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років; злочин, у якому він підозрюється є умисним тяжким; може незаконно впливати на свідків, зокрема на посадових осіб Управління державної міграційної служби у Кіровоградській області, його відділу у м.Олександрія, а також жителі цього міста, та інших свідків у даному кримінальному провадженні, які в судовому засідання ще не допитані; знищити, сховати або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 в силу займаної посади має доступ до службових приміщень СБУ у Кіровоградській області. Разом з тим, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.4 та п.5, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування надає показання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, доказів, які б свідчили про можливість продовження злочинної діяльності та вчинення інших кримінальних правопорушень під час розгляду слідчому судді не надано.
Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.
Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого застосовують загальні твердження, без належної аргументації з посиланням на певні обставини, а тому фактично не довели доцільність застосування до ОСОБА_5 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на утриманні має дві малолітні доньки ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах 2 сектору відділу захисту національної державності Управління СБ України в Кіровоградській області, маючий звання: капітана, позитивно характеризується, раніше не судимий.
За вказаних обставин, враховуючи наявні ризики, передбачені п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за необхідне, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, заборонивши останньому залишати житло цілодобово, поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-199 КПК України, слідчий суддя, -
застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 21.11.2015 року, який полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_3 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- надавати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 з`являтися по місцю його проживання АДРЕСА_2 , та вимагати від ОСОБА_5 усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;
- утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному проваджені, за винятком участі в процесуальних діях в суді;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Виконання ухвали доручити начальнику Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області.
Строк дії ухвали визначити до 21.11.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1