ВИРОК
Іменем України
Дата документу 11.12.2015
11 грудня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, без постійного місця проживання, громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1 і 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 та ч. 2 ст. 289 КК України,
Е п і з о д № 1. 26 квітня 2014 року, в денний час, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні автомийки, що по вул. К. Шосе, 29-а в м. Полтаві, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung С5212» в корпусі чорного кольору вартістю 800 грн., в якому перебували дві карти оператора мобільного зв`язку «МТS» та «Київстар» без вартості, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , якому належить викрадене, матеріального збитку на вказану суму.
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтвердивши факти їх вчинення за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що поштовхом до вчинення крадіжок явились тяжкі особисті обставини, викликані відсутністю коштів. Іншого способу здобути кошти для цього у нього не було, так як він не має роботи. Причини підпалу та пошкодження майна шляхом підпалу пояснити не зміг.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду № 1 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку); по епізоду № 2 за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в приміщення; по епізоду № 3 за ч. 2 ст. 194 КК України, так як він умисно шляхом підпалу пошкодив чуже майно; по епізоду № 4 за ч. 2 ст. 289 КК України, так як він умисно незаконно заволодів транспортним засобом, вчинивши ці дії повторно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а також часткове добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення вкраденого.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочини та притягується до кримінальної відповідальності, характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння злочинів, так і після цього та ставлення до скоєного, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, конкретні обставини справи, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджується до покарання, яке він має відбувати реально, суд з метою уникнення ризиків, встановлених статтею 177 КПК України та з метою забезпечення відбування покарання у виді позбавлення волі, вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 і 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194 та ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;
за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 11 грудня 2015 року. Зарахувати в строк відбування покарання час його перебування під вартою з 19 листопада по 11 грудня 2015 року в зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цій справі.
До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Стягнути з обвинуваченого на користь держави 6392,83 грн. судових витрат.
Речові докази, які передані на зберігання потерпілій, - повернути їй же.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1