№1-кс-760-2002-15
(№760-7985-15-к)

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05. 05. 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в м. Києві клопотання ПП «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець» - про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ПП «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець» - про скасування арешту майна.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2014, за клопотанням слідчого Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві підполковника міліції ОСОБА_3 , в якості забезпечення кримінального провадження №0007805, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, накладено арешт на нежилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 136,7 кв.м., який належить Приватному підприємству «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець» на праві приватної власності.

Заявник зазначає, що на даний час право власності підприємства на нежитлове приміщення захищено та відновлено у судовому порядку, а саме нежитлове приміщення витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та за підприємством визнано право власності на нежитлове приміщення.

В зв`язку із зазначеним заявник просив слідчого суддю скасувати арешт нежитлового приміщення (літ. А) по АДРЕСА_2 , загальною площею 136,7 кв.м. повністю.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в клопотанні.

Слідчий Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника приватного підприємства, дослідивши матеріали клопотання,, враховуючи вимоги абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2014, за клопотанням слідчого Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві підполковника міліції ОСОБА_3 , в якості забезпечення кримінального провадження №0007805, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, накладено арешт на нежилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 136,7 кв.м., який належить Приватному підприємству «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець» на праві приватної власності.

Зазначений нежилий будинок належить Приватному підприємству «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець» на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку при викупі № 852 від 24.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори і зареєстровано в реєстрі за 1-287, що зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна та підтверджується Реєстраційним посвідченням № 000735 від 20.06.2002 року.

Вбачається, що такий захід забезпечення як накладення арешту був застосований у зв`язку з незаконним вибуттям нежилого будинку з володіння власника та з огляду на наступні обставини.

26.08.2014 року приватне підприємство звернулось до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, із заявою про державну реєстрацію права приватної власності Підприємства на вказаний нежилий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таке звернення обумовлене введенням з 01.01.2013 року в дію окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Однак 29.08.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві було прийнято рішення № 15467205, про відмову у державній реєстрації права власності Підприємства на будинок, підставою для цього стало те, що 08.07.2014 року на підставі договору купівлі-продажу № 425, виданого 08.07.2014 року приватним нотаріусом КМНО, даний будинок вже зареєстровано за іншим власником.

Тому 09.09.2014 Підприємство звернулось до Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення та про відкриття кримінального провадження та проведення досудового розслідування за фактом незаконного заволодіння нежилим будинком. 10.09.2014 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007805, за ознаками злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

Вбачається, що з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.09.2014, за клопотанням слідчого Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві підполковника міліції ОСОБА_3 , було накладено арешт на нежилий будинок, належний приватному підприємству на праві приватної власності.

У ході розслідування стали відомі наступні обставини незаконного вибуття нежилого будинку із власності приватного підприємства.

У жовтні 2013 ОСОБА_6 звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до приватного підприємства про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.07.2012 та про визнання права власності ОСОБА_6 на нежилий будинок. Свої позовні вимоги ОСОБА_6 обґрунтовувала нібито укладеним з приватним підприємством Попереднім договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.07.2012.

В результаті, Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20.11.2013 по справі № 759/16970/13-ц було визнано право власності ОСОБА_6 на нежилий будинок на підставі Попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.07.2012, укладеного нібито між приватним підприємством та ОСОБА_6 .

Згодом на підставі незаконно прийнятого Рішення Святошинського районного суду міста Києва Нежитлове приміщення було в подальшому продано ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу № 425, посвідченим 08.07.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

З метою захисту порушеного права власності на нежилий будинок 09.09.2014 приватне підприємство подало до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу на незаконне Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20.11.2013 по справі № 759/16970/13-ц, на підставі якого майно приватного підприємства незаконно вибуло з його володіння.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20.01.2015 по справі № 22-ц-796/2064/15 апеляційну скаргу задоволено, Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20.11.2013 по справі № 759/16970/13-ц в частині визнання права власності ОСОБА_6 на нежилий будинок скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на нежилий будинок відмовлено.

10.02.2015 приватне підприємство звернулось до Солом`янського районного суду міста Києва із позовною заявою про витребування нежилого будинку з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та про визнання права власності приватного підприємства на нежилий будинок.

19.03.2015 Солом`янський районний суд міста Києва, розглянувши справу № 760/2892/15-ц, ухвалив Рішення (заочне), яким позовні вимоги приватного підприємства задовольнив повністю - витребував з незаконного володіння ОСОБА_4 нежитлове приміщення на користь приватного підприємства та визнав за приватним підприємством право власності на нежитлове приміщення.

Вказане Рішення набрало законної сили 21.04.2015.

Згідно з положеннями абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що підставою для вжиття судом заходів забезпечення кримінального провадження та накладення арешту на нежилий будинок було те, що нежилий будинок вибув із законного володіння власника приватного підприємства.

Так, згідно заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 19.03.2015 у справі № 760/2892/15-ц, право власності приватного підприємства на нежилий будинок захищено в судовому порядку шляхом визнання за приватним підприємством права власності на нежилий будинок.

Отже в судовому порядку нежилий будинок витребуваний з незаконного володіння третіх осіб.

З огляду на зазначене вбачається, що необхідність у подальшому арешті нежилого будинку відпала, а відтак клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-

У х в а л и в :

Клопотання ПП «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець» - про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт нежитлового приміщення (літ. А) по АДРЕСА_2 , загальною площею 136,7 кв.м. повністю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий судя: ОСОБА_1