Справа № 359/7331/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1282/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 12.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000331за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Юнокомунарівськ Донецької області , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 ( три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкодув сумі 200000 ( двісті тисяч ) гривень та на користь ОСОБА_10 моральну шкодув сумі 300000 ( триста тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 5042 ( п`ять тисяч сорок дві ) гривні 52 копійкисудових витрат.

Вирішене питання речових доказів.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він 22.10.2014 близько 23 години 40 хвилин, в темний період доби, керуючи технічно-справним автомобілем «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись на 51 км. + 480 м. автодороги Київ-Харків в правій смузі руху в напрямку м. Харків зі швидкістю приблизно 80 км/год. в порушення п.п. 2.3 «б», 10.1, 12.1, 12.2 ПДР України, проявив злочинну недбалість та не врахувавши дорожню обстановку та не обравши безпечну швидкість, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на праве по своєму напрямку руху узбіччя і зіткнувся з металевим відбійником.
В результаті ДТП пасажир автомобіля «Volkswagen Caddy», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 288 від 22.11.2014, смерть ОСОБА_11 настала від відкритої черепно-мозкової травми з уламковими переломами кісток лицевого черепа, склепіння та основи черепа із зруйнуванням оболонок та речовини головного мозку.
За змістом апеляційної скарги захисник, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання та стягнення моральної шкоди змінити та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України встановити ОСОБА_8 іспитовий строк та покласти на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. Стягнути з ОСОБА_8 моральну шкоду на користь ОСОБА_9 в сумі 20000 (двадцяти тисяч) грн. та на користь ОСОБА_10 в сумі 30000 (тридцяти тисяч) грн.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не було враховано даних, що характеризують особу обвинуваченого, його законослухняність, ставлення до праці, поведінку в побуті; обставини, безпосередньо пов`язані з вчиненням злочину, а саме відсутність з боку обвинуваченого грубих порушень ПДР та що фактично стався нещасний випадок; обставини, що характеризують поведінку ОСОБА_8 після вчинення злочину, який викликав компетентні органи та лікарів на місце події, допоміг в транспортуванні тіла загиблого, свою провину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся; наявність на утриманні у обвинуваченого двох неповнолітніх дітей; намагання обвинуваченого частково відшкодувати спричинену шкоду; неодноразові звернення з вибаченнями та пропонування допомоги потерпілим, які від допомоги відмовлялися.

Також апелянт зазначає, що судом було взято до уваги характеристику обвинуваченого п`ятирічної давності, а характеристику, яку слідчий отримав в ході судового слідства судом до уваги не взято.

Крім того, апелянт вказує, що судом було визначено нереально велику суму моральної шкоди, яку обвинувачений можливо не зможе відшкодувати і за все життя. Захисник зазначає, що визначена судом сума моральної шкоди є дуже великою і неспіврозмірна з рівнем життя як обвинуваченого ОСОБА_8 так і загиблого ОСОБА_11 , а тому просить її зменшити.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка заперечила щодо поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, застосувати до ОСОБА_8 ст.75, ст.76 КК України та зменшити розмір стягнення моральної шкоди, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та кваліфікація дій обвинуваченого, які не оспорюються учасниками судового розгляду і щодо яких судом першої інстанції у відповідності до ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом відповідно до вимог ст.404 КПК України не перевіряються.

Згідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як убачається з вироку, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_8 враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є необережним, але відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який раніше не судимий, на обліку у нарколога не стоїть, має на утримання 2 неповнолітніх дітей, характер допущених ОСОБА_8 порушень правил безпеки дорожнього руху, які він визнав повністю, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, зокрема, визнання провини з самого початку досудового слідства, обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Також судом при призначенні покарання було враховано невідшкодування шкоди обвинуваченим, негативну характеристику з місця проживання, тяжкі наслідки, що настали в результаті ДТП смерть ОСОБА_11 та думку потерпілої щодо застосування покарання обвинуваченому тільки у вигляді позбавлення волі.
З наданої до суду апеляційної інстанції, як додатку до заперечення до апеляційної скарги копії вироку видно, що ОСОБА_8 був засуджений Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст. 309 КК України 27.03.2015 року, судимість за даний злочин ще не погашена, а тому доводи захисника про неврахування судом першої інстанції законослухняності обвинуваченого та його позитивної характеристики не можна визнати прийнятними.
Зважаючи на це, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі позитивні дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, з якими апелянт пов`язує свої апеляційні вимоги та обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, яке за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Тому, долучені захисником в суді апеляційної інстанції позитивні характеристики обвинуваченого з урахуванням сукупності зазначених вище обставин не є безумовною підставою для визначення ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст.75 КК України як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника.
Водночас доводи апелянта щодо зменшення суми відшкодування моральної шкоди заслуговують на увагу.
Так за змістом ст.23, 1167, 1168 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Моральна шкода завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, обсягу і глибиною фізичних та моральних страждань, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому суд має виходити з засад розумності та справедливості.
Задовольняючи позов потерпілих в повному об`ємі, суд погодився з доводами цивільного позову, що ОСОБА_9 заподіяно моральну шкоду в сумі 200 тис. грн.. та ОСОБА_12 300 тис. грн..
Колегія суддів вважає, що діями ОСОБА_8 позивачам безсумнівно заподіяно моральну шкоду внаслідок перенесених ними душевних страждань у зв`язку зі смертю чоловіка та батька, оскільки вони втратили близьку людину, що є непоправною втратою, порушенням їх звичного способу життя, проте визначений позивачами та судом першої інстанції її розмір є надмірним і не в повній мірі відповідає необережному характеру кримінального правопорушення, вимогам виваженості, розумності та справедливості.
А тому, враховуючи наведене, розмір відшкодування моральної шкоди слід зменшити, визначивши її розмір, який підлягає стягненню з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 - 100 тис. грн. моральної шкоди та ОСОБА_10 - 200 тис. грн. моральної шкоди.
За таких обставин вирок в частині стягнення моральної шкоди слід змінити, а апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2015 року щодо ОСОБА_8 в частині цивільного позову змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 100000 ( сто тисяч ) гривень моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 200000 ( двісті тисяч) гривень моральної шкоди..
В решті вирок залишити без змін

Судді: ______________________ _____________________ _____________________