Ухвала іменем україни 28 січня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів при секретарі з участю прокурора захисника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та засудженого ОСОБА_7 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 .

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2015 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має,

визнано винуватим та засуджено:
- за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;
- за ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 4 роки.
За ч.3 ст. 15, ч.1 ст.153, ч.1 ст.127 КК України ОСОБА_7 виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складів даних злочинів.
За ч.1 ст.146 КК України ОСОБА_7 виправдано у зв`язку з не доведенням вказаного обвинувачення.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 5000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Як визнав встановленим суд, ОСОБА_7 , 17 листопада 2013 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у квартирі своєї знайомої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин та конфлікту, розпочав сварку з ОСОБА_8 , після чого, в період часу з 06-00 год до 11-00 год умисно наніс численні удари руками та ногами по голові та різним частинам тіла потерпілої, спричинивши таким чином останній легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_7 , 17 листопада 2013 року о 6 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у квартирі ОСОБА_8 , будучи обуреним, що потерпіла відмовила йому у статевих відносинах, спричиняючи їй тривалий час чисельні удари руками та ногами по різним частинам тіла, діючи умисно, взяв зі столу ніж, приставивши його до шиї потерпілої та почав висловлювати погрози ОСОБА_8 вбивством, яку остання сприймала реально та побоювалась її здійснення.
Також, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні щодо потерпілої ОСОБА_8 при вищевказаних обставинах:

1) замаху на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства (ч.3 ст. 15, ч.1 ст.153 КК України);

2) катування, тобто умисного заподіяння сильного фізичного болю та фізичного і морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій (ч.1 ст.127 КК України);
3) незаконного позбавлення волі (ч.1 ст.146 КК України).
Вказаним вироком ОСОБА_7 за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.153, ч.1 ст.127 КК України виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складів даних злочинів, а за ч.1 ст.146 КК України виправдано у зв`язку з не доведенням вказаного обвинувачення.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінено.
Призначено ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений просить вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В обґрунтування наведеного вказує на те, що суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині ухвали не виклав всіх його доводів апеляційної скарги та не зазначив підстав, з яких визнав ці доводи необґрунтованими.
Також зазначає, що при складанні покарання за сукупністю злочинів, суд неправильно застосував вимоги ч.1 ст.70 КК України, оскільки повинен був застосувати вимоги ч.2 ст.70 КК України.
Крім того, вказує на відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та те, що в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили, що під час вчинення кримінальних правопорушень він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Також, судами при призначенні покарання не враховано належним чином дані, що характеризують його особу, наявність на його утриманні хворої матері.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та призначити новий розгляду у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування наведеного зазначає, що суд апеляційної інстанції не вмотивував своє рішення у частині спростування доводів апеляційної скарги прокурора, чим порушив вимоги ст.419 КПК України.

В запереченнях, потерпіла ОСОБА_8 просить касаційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а судові рішення без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який просив частково задовольнити касаційні скарги засудженого та прокурора, а саме: скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги прокурора, просив її задовольнити та частково задовольнити касаційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційних скарг, та заперечень на касаційну скаргу засудженого, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги законності, обґрунтованості і умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.404 КПК України апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку відповідності нормам кримінального та процесуального закону, фактичним обставинам кримінального провадження, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.
Зважаючи на ці законодавчі положення та приписи ст.419 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.
Апеляційний суд при перегляді вироку суду першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався, виходячи з наступного.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я визнав повністю, а у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози не визнав та заперечив факт будь-яких погроз вбивством з його боку щодо потерпілої ОСОБА_8 .
Суд першої інстанції на підставі зібраних та перевірених у судовому порядку доказів, з урахуванням показань засудженого, потерпілої, свідків, даних, що містяться у висновках судово-медичних експертиз та інших доказів, наявних у кримінальному провадженні, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 за ч.2 ст.125, ст.129 КК України та призначив покарання. При цьому, за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.153, ч.1 ст.127 КК України ОСОБА_7 виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складів даних злочинів, за ч.1 ст.146 КК України виправдано у зв`язку з не доведенням вказаного обвинувачення.

На вказаний вирок суду прокурором та засудженим було подано апеляційні скарги.
На обґрунтування своєї позиції щодо незаконності вироку суду першої інстанції, прокурор, а також засуджений вказували на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому засуджений наводив доводи щодо недоведеності його винуватості за ст.129 КК України та просив його виправдати за вказаною статтею, а також вказував на неправильне застосування положень ст.70 КК України при призначенні щодо нього покарання за сукупністю злочинів.
Прокурор наводив доводи щодо наявності в діях ОСОБА_7 складів злочинів, передбачених ч.1 ст.127, ч.3 ст.15, ч.1 ст.153 КК України та доведеності його винуватості за ч.1 ст.146 КК України.
Апеляційний суд, зазначаючи суть апеляційних скарг прокурора та засудженого, не дав повністю відповіді на доводи, які в них зазначені, не навів докладних мотивів і підстав відхилення апеляційних скарг.
Так, спростовуючи доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не мотивовано підстави для виправдання обвинуваченого при наявності суперечливих доказів, суд апеляційної інстанції послався на докази, які наведені у вироку суду, без їх належного аналізу та оцінки, і при цьому лише констатував правильність виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст.127, ч.3 ст.15, ч.1 ст.153 КК України.
Крім того, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою і доводи прокурора в тій частині, що суд першої інстанції, даючи оцінку доказам, порушив вимоги ст.ст.94, 370 КПК України, обмежившись при цьому узагальненою вказівкою, що такі доводи прокурора є надуманими.
Не дано належної оцінки і доводам засудженого про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо необхідності застосування вимог ч.2, а не ч.1 ст.70 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів.
За таких обставин, колегія суддів, вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам законності і обґрунтованості та ухвалена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції суду необхідно усунути вказані недоліки, перевірити інші доводи, викладені у скарзі прокурора, та постановити законне і обґрунтоване рішення у відповідності із вимогами ст.370 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Апеляційного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3