Дата документу Справа № 333/2184/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1676/15
Єдиний унікальний № 333/2184/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001209 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степногірськ Василівського арйону Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого вищу освіту, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Ухвалено стягнути із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 4924 грн. 05 коп. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Згідно вироку, 10.03.2015 р. в обідній час ОСОБА_8 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливого мотиву, направленого на таємне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав з горища та двору вказаного будинку металеву бочку вартістю 8 грн. 49 коп., лист металу довжиною 140 см. вартістю 100 грн., лист металу довжиною 143 см. вартістю 130 грн. 89 коп., металеві профілі з цинкової сталі довжиною 3 м. у кількості 10 шт. вартістю 29 грн. 83 коп. кожен, газовий балон з чорного металу вартістю 218 грн. 77 коп., водонагрівач «Gorenie GBFU 50 SIM V9» вартістю 4019 гривень, а усього майно ОСОБА_9 на загальну суму 4924 грн. 05 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду. При цьому зазначає, що викладені у вироку показання потерпілого ОСОБА_9 , не відповідають дійсним показанням наданим останнім в судовому засіданні, згідно до яких у нього було викрадено водонагрівач марки «Титан» виробництва радянських часів, а не «Gorenie GBFU 50 SIM V9», а також, що викрадене майно зберігалося у доступних місцях, а тому могло бути викрадене іншими особами, аніж обвинуваченим. Крім того, вказує, що суд не усунув суперечності в показаннях свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , через що надав їм неналежну оцінку.
Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку із відсутністю доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у скоєнні злочину згідно з обставинами, викладеними у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, ґрунтується на повному і всебічному дослідженні наданих суду доказів, їх належному аналізі і оцінці, внаслідок чого є правильними.
Відповідно до положень ст. 404 КПК України, колегія суддів не досліджує вирок в частині призначеного покарання, оскільки питання про це в апеляційній скарзі не порушується.
Суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні покази потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив суду, що обвинувачений ОСОБА_8 винаймав у нього будинок АДРЕСА_1 , де мешкав з дружиною та дитиною. 13.03.2015 року потерпілий, приїхавши у зазначений будинок побачив, що зникли його речі. Сусід на ім`я ОСОБА_12 повідомив йому, що крадіжку скоїв квартирант ОСОБА_8 , після чого він звернувся в міліцію. Свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що бачила, як ОСОБА_8 ніс по вулиці металеву бочку і металевий лист. Свідок ОСОБА_13 також підтвердив, що він бачив, як ОСОБА_8 ніс по вулиці металеві предмети, серед яких була бочка та лист. Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що 10.03.2015 року до нього звернувся ОСОБА_8 з пропозицією купити у нього різні металеві предмети: бочку, листи, профілі, балон та інше.
Дослідивши також висновки судово-товарознавчої експертизи від 26.03.2015 року, суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам в їх сукупності і вірно зазначив, що докази є послідовними, належними до предмету доказування, такими, що відповідають одне одному, і прийшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 .
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду не відповідають матеріалам провадження, оскільки будь-яких клопотань про дослідження додаткових доказів учасники процесу не заявляли, на обставини, що ставлять під сумнів досліджені докази обвинувачений і захисник не посилались. Наведені в апеляційній скарзі посилання на нібито суттєві протиріччя не спростовують доказового значення як кожного з досліджених доказів, так і їх сукупності. Що стосується припущення захисту про можливість скоєння злочину іншими особами, то така версія повністю спростована наведеними доказами.
Колегія суддів не вбачає достатніх підстав до скасування або зміни вироку по обставинам, зазначеним в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.
Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4