МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/1542/15-к
Провадження № 1-в/480/279/15
Ухвала
10 грудня 2015 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ;
представника ОВК (№ 53) ОСОБА_4 ;
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в режимі відео-конференції із Ольшанською виправною колонією Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 53) клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва,
ОСОБА_5 вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2013 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього належного йому майна, за ч. 3 ст. 313 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього належного йому майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.12.2012 і остаточно призначено покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21.03.2013 вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2013 у відношенні ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінено. ОСОБА_5 вважати засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю, за ч. 3 ст. 313 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів шляхом часткового складання призначених покарань на 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_5 у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю та призначене йому покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.12.2012 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік на підставі ст. 75 КК України, виконувати самостійно.
Виключено із мотивувальної частини вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2013 вказівку суду на зарахування в строк покарання ОСОБА_5 невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.12.2012. В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2013 у відношенні ОСОБА_5 залишено без змін.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16.06.2014 на підставі ст. 6 Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 засудженому ОСОБА_5 скорочено наполовину невідбуту частину покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України від 21.03.2013 та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21.03.2013 до п`яти років одного місяця позбавлення волі.
На момент розгляду справи засуджений відбув2 роки 7 місяців 28 днів. Невідбутий строк складає 4 місяці 13 днів.
23.07.2015 засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що має хронічні хвороби.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника установи виконання покарань, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, прокурора, який вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, пояснення засудженого, який просив його звільнити умовно-достроково, суд дійшов такого.
З матеріалів справи вбачається що 08 грудня 2015 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 відмовлено.
За таких обставин суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити оскільки судом вже розглянута заява того самого засудженого про умовно-дострокове звільнення та винесена ухвала про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1