Справа № 357/5853/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1015/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 18.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
18.11.2015року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2015 року яким

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Кремінна, росіянку, громадянку України, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, раніше судима: 1) 27. 06. 2006 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт; 2) 16.11.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом за ст. ст. 190 ч. 2, 185, ч. З, 69, 186 ч. 2, 69, 389 ч. 2, 70, 71 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі; 3) 27.05.2007 року Білоцерківським міськрайонним судом ст. ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі; 4) 18.02.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі (вирок набрав законної сили),- невідбута частина покарання становить два роки обмеження волі,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України остаточно до відбуття визначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку, ОСОБА_7 будучи засудженою Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років обмеження волі (вирок набрав законної сили),- невідбута частина покарання становить два роки обмеження волі на шлях виправлення не стала та знову під час іспитового строку скоїла злочин.

Так, 09 квітня 2015 року близько 18 годині 50 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи на парковці для транспортних засобів поблизу ТРЦ «Гермес», що по вул. Ярослава Мудрого в м. Біла Церква, Київської області, незаконно придбала - знайшла медичний шприц, ємкістю 2 мл., який по поділку 2 мл. був заповнений речовиною коричневого кольору, ззовні схожою на наркотичну речовину - опій ацетильований, який вона підібрала та поклала до правої кишені спортивної куртки і незаконно зберігала при собі для власного вживання без мети збуту. Цього ж дня о 19 годині 05 хвилин, біля будинку № 20, по вул. Ярослава Мудрого, в м. Біла Церква, Київської області, працівниками міліції була зупинена ОСОБА_7 з метою перевірки на предмет зберігання нею заборонених в обігу речовин та предметів. В подальшому в присутності понятих у ході особистого обшуку, в останньої в кишені спортивної куртки виявлено та вилучено медичний шприц ємкістю 2 мл., в якому містилася речовина коричневого кольору, ззовні схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений законом - опій ацетильований. Маса наркотичного засобу (опію ацетильованого) у вказаному шприці в перерахунку на суху речовину становить 0,1172 г.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду щодо неї, посилається на, однобічність та неповноту судового розгляду, порушення її права на захист та фальсифікацію матеріалів кримінального провадження органами досудового розслідування, що призвело до постановлення відносно неї неправосудного вироку, просить скасувати вирок суду першої інстанції та направити справу на новий судовий розгляд.

В доповненнях до апеляційної скарги, обвинувачена зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи справу в порядку за ч.3 ст. 349 КПК України не пояснив зміст статті 349 ЦПК України та те, що ця стаття під собою грунтує, просить скасувати вирок суду та повернути справу прокуророві на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу з доповненям, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в тому числі журналу судового засідання та технічного запису, обставини вчинення злочину, під час судового розгляду ОСОБА_7 не оспорювались та визнавались, а тому суд першої інстанції після належного з`ясування чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснення їй наслідків, а саме позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження цих обставин відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги та посилання обвинуваченої ОСОБА_7 на порушення органами досудового розслідування та в подальшому, при розгляді судом справи по суті, прав останньої.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в суді першої інстанції обвинувачена мала захисника ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 змінила апеляційні вимоги та просила пом`якшити покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував її особу та її характеристику.

Судова колегія вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції враховано, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та взята до уваги довідка територіального медичного об`єднання Білоцерківської міської ради від 03.06.2015 року за № 528 відповідно до якої ОСОБА_7 має ряд хронічних захворювань.

Колегія суддів не вбачає законних підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, враховуючи те, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 18.02.2015 року обвинувачена була засуджена за ч.1 ст.309 КК України до двох років обмеження волі та менш ніж через два місяця скоїла знову анологічний злочин передбачений ч.2 ст.309 КК України.Що вказує на те, що обвинувачена для себе належних висновків не зробила та на шлях виправлення не стала.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим,який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
.

Головуючий:
Судді: