Справа № 515/1130/15-к
Провадження № 1-кп/515/1526/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

23 вересня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника служби у справах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

законних представників обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному в ЄДРР за №0000205 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, допризовника, студента Татарбунарського ПТАУ, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Рибальське Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, допризовника, студента Татарбунарського ПТАУ, мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині, неповнолітній ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, в змові з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , матеріали кримінального провадження відносно яких виділені в окреме провадження та направлені до суду, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, в зв`язку з частковою відсутністю огорожі, пройшли на присадибну ділянку домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали задній міст з коробкою передач у зборі до трактора марки Т-40М, вартістю, згідно експертизи 5832 грн., який належить ОСОБА_18 , завдавши йому майнову шкоду на вказану суму, після чого з місця злочину зникли і викраденим розпорядилися на свій розсуд.

18 квітня 2015 року, приблизно о 23 годині, неповнолітній ОСОБА_7 повторно, у змові з неповнолітнім ОСОБА_8 , з метою викрадення чужого майна, через бетонну огорожу, проникли на охоронювану територію механічної майстерні ТОВ «Промагро», розташованої на східній околиці с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області, де з трактора марки МТЗ 80 реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрали акумуляторну батарею «TRUCKMAN 6СТ 190 АЗ (З), вартістю 3025,35 грн., після чого з місця злочину зникли і викраденим розпорядилися на свій розсуд.

Допитані в судовому засіданні неповнолітні обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винними себе у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, за першим епізодом - скоєного спільно, та за другим епізодом, скоєного ОСОБА_7 , визнали повністю, не оспорювали фактичних доказів по справі, у вчиненому розкаялись і просили їх суворо не карати.

Неповнолітній ОСОБА_8 пояснив, що 18 квітня 2015 року о 23 год. 00 хв. він, спільно з ОСОБА_7 , через бетонну огорожу проникли на охоронювану територію механічної майстерні ТОВ «Промагро» розташованої на східній околиці с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області, де з трактора марки МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_1 таємно викрали акумуляторну батарею «TRUCKMAN» 6CT-190 A3.

Неповнолітній ОСОБА_7 надав аналогічні пояснення за вказаним епізодом. Крім того, пояснив, що 15 квітня 2015 року о 23 год. 00 хв., він спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 пройшли на присадибну ділянку домоволодіння АДРЕСА_3 звідки таємно викрали задній міст з коробкою передач у зборі до трактора Т-40М.

Крім визнання вини самими обвинуваченими, їх вина також підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_18 , який пояснив суду, що 15 квітня 2015 року на присадибній ділянці домоволодіння АДРЕСА_3 , де він проживає, ним було виявлено факт незаконного заволодіння з трактора марки МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_1 акумуляторної батареї «TRUCKMAN» 6CT-190 A3 (3).

Законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про обставини скоєння їх неповнолітніми дітьми кримінальних правопорушень пояснити суду не могли, оскільки дізнались про них пізніше, зі слів останніх та працівників міліції.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованих їм діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинувачених, їх законних представників, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, суд повно, усестороннє, об`єктивно аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні докази приходить до висновку, що умисні дії неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в сховище. Також, дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб за другим епізодом.

При обранні покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку вчинених ними кримінальних правопорушень та особи обвинувачених у їх сукупності.

Також, суд враховує повне визнання вини обвинуваченими в судовому засіданні, їх щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, активне сприяння розкриттю злочину, неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_8 , як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на час розгляду справи та неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_7 на час вчинення кримінального правопорушення, позитивні характеристики на обвинувачених за місцем проживання та навчання, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом повернення майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не виявлено, а обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вказаних обставин, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 необхідно для їх виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції статті, яка їм інкримінується. При цьому, судом враховуються відношення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до вчиненого та наслідки вчинених кримінальних правопорушень, мотив, мета та спосіб вчинення злочинних діянь.

Крім того, враховуючи те, що обвинувачені щиро розкаялись у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяли їх розкриттю, суд вважає, що виправлення та перевиховання останніх можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд, на підставі ст.ст.75,104 КК України, вважає за можливе звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них обов`язки, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_7 призначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням на 2 роки.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, відповідно до ч.1 ст.165 КВК України.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Речові докази у справі, передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_18 та представнику потерпілого ОСОБА_19 вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його оголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим та прокурору.

Суддя Сивоконь