Єдиний унікальний номер 725/7099/13-к
Номер провадження 1/725/3/14
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

та захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленківці, Кельменецького району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, лікаря хірургічного відділення Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч 3 ст. 368 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що він працюючи на посаді завідувача (завідуючого) хірургічним відділенням Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Вітчизняної Війни, будучи службовою особою наділеною організаційно - розпорядчими обов`язками, вчинив злочин одержання хабара у значному розмірі поєднане з вимаганням хабара, а саме злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України за наступних обставин.
Так, наказом начальника госпіталю для інвалідів Вітчизняної Війни № 116 від 1 серпня 1989 року ОСОБА_6 призначений на посаду завідувача (завідуючого) хірургічним відділенням вказаної медичної установи.
4 липня 2012 року до ОСОБА_6 , як керівника відділення, звернувся громадянин ОСОБА_7 з приводу влаштування громадянки ОСОБА_8 на стаціонарне лікування в очолюване ним хірургічне відділення госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни. В ході розмови ОСОБА_6 дізнався, що у ОСОБА_8 відсутня путівка або направлення на стаціонарне лікування, тобто відсутні підстави для госпіталізації.
ОСОБА_6 усвідомлював, що він, як завідувач (завідуючий) хірургічним відділенням Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Вітчизняної Війни наділений повноваженнями давати направлення на стаціонарне лікування громадянам і відповідно до п. 4.7 посадової інструкції завідуючого хірургічним відділенням госпіталю для інвалідів Вітчизняної Війни, він, наділений правом вирішувати питання прийому хворих у відділення.
Тому, 4 липня 2012 року ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Вітчизняної Війни, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, вимагав від громадянина ОСОБА_7 300 Євро за влаштування громадянки ОСОБА_8 на стаціонарне лікування у вказаний госпіталь, а саме ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що у випадку, якщо останній не передасть йому 300 Євро, ОСОБА_8 госпіталізовано на стаціонарне лікування у хірургічне відділення не буде.
В свою чергу, ОСОБА_7 діючи на таку неправомірну вимогу, усвідомлюючи, що якщо він не передасть хабар ОСОБА_6 , ОСОБА_8 не лікуватиметься стаціонарно у зазначеній медичній установі, а тому погодився на незаконні вимоги ОСОБА_6
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обумовили, що останній принесе гроші через декілька днів.
Цього ж дня, 4 липня 2012 року, ОСОБА_8 було госпіталізовано на стаціонарне лікування у хірургічне відділення Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Вітчизняної Війни.
В подальшому, 12 липня 2012 року ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_6 в Чернівецькому обласному госпіталі для інвалідів Вітчизняної Війни, за адресою м. Чернівці, вул. Фастівська, 20, діючи на неправомірну вимогу завідувача (завідуючого) хірургічним відділенням вказаної медичної установи ОСОБА_6 , дав останньому хабар в розмірі 300 Євро, які відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 12 липня 2012 року становить 2 939 грн. 82 коп., а ОСОБА_6 його одержав.
Таким чином, органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: в одержання хабара у великому розмірі або службовою особо, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням хабара, за кваліфікуючими ознаками: одержання хабара у значному розмірі, поєднане з вимаганням.
В ході судового розгляду даної кримінальної справи підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав в повному обсязі. При цьому, суду пояснив, що він дійсно працює на посаді завідувача хірургічним відділенням госпіталю інвалідів ВВВ та до його посадових обов`язків не входить таких повноважень як вирішення питання щодо госпіталізації хворих на стаціонарне лікування до госпіталю, оскільки рішення про госпіталізацію може приймати виключно начальник госпіталю, а він в свою чергу зобов`язаний повідомляти щоденно начальника госпіталю про наявність вільних місць у хірургічному відділенні. Положення п. 4.7 його посадової інструкції, згідно якої до його посадових обов`язків належить питання прийому хворих, стосується виключно прийому хворих у хірургічне відділення, які вже госпіталізовані до госпіталю та вирішення питання щодо їх розприділення між лікарями для здійснення подальшого їх лікування. Крім того, він як хірург може оглядати хворих та давати направлення на їх госпіталізацію, однак остаточне рішення про госпіталізацію до госпіталю приймає начальник госпіталю.
Також вказав на те, що 4 липня 2012 року, приблизно в обідню пору до його відділення госпіталізовано ОСОБА_8 , після чого він її оглянув та призначив відповідне лікування. Підтвердив і той факт, що він знайомий із ОСОБА_7 , який цього ж дня звернувся до нього з пропозицією надати винагороду за лікування ОСОБА_8 , на що він в свою чергу в категоричній формі відмовився й відповідно пояснив ОСОБА_7 , що лікування та догляд у госпіталі здійснюється безкоштовно, в госпіталі наявне належне фінансування для забезпечення як лікування, так і догляду, а також харчування хворих, а тому ніяких коштів на лікування хворої надавати немає необхідності.При цьому, ОСОБА_7 наполягав на тому, щоб він назвав йому, яку саме суму коштів необхідно надати та сказав, що якщо він боїться, щоб написав йому суму коштів на аркуші паперу, на що він випровадив ОСОБА_7 зі свого службового кабінету та будь-яких грошових коштів за госпіталізацію ОСОБА_8 він не отримував. Крім того, також звернув увагу суду на те, що направлення на госпіталізацію ОСОБА_8 він не видавав. Хвора ОСОБА_8 лікувалася належним чином та будь-яких претензій щодо неналежного лікування вона не висловлювала. 12 липня 2012 року, біля 10-11 години ранку, до нього у службовий кабінет вдруге зайшов ОСОБА_7 , який зайшовши до кабінету, привітався з ним за руку, взявши за передп`ястя лівої руки, що викликало у нього здивування, оскільки дана особа є мало йому знайома, а потім намагався щось йому запропонувати, однак він в свою чергу випровадив його з кабінету, сказавши, щоб він спокійно їхав до Італії та продовжив працювати, оглядати хворих. Згодом до нього в кабінет, приблизно о 16 годині того ж дня прийшли оперативні працівники, які почали просити, щоб він віддав те, що ніби взяв, на що він в свою чергу пояснив, що не розуміє про що йде мова. Після цього почалась слідча дія, відеофіксацію якої було відтворено в судовому засіданні. Посилаючись на відеофіксацію стверджував, що гроші йому підкинули, а потім покликали, коли їх знайшли. Підтвердив, що працівники міліції знайшли за шафою 100 євро, які вони самі і підкинули. Зауважив, що ніхто його не запитав, де решта 200 євро, які нібито він отримав згідно пред`явленого обвинувачення. Потім його відвезли в прокуратуру, де пред`явили обвинувачення, після чого повезли на освідування в лікарню. Стверджував, що з лікарні оперативні працівники возили його дві години по місту та вимагали зізнатися у вчиненні злочину, чинили на нього психологічний тиск. Після чого помістили в ІТТ.

Щодо своїх показів, які він давав під час досудового слідства, а саме визнавав факт отримання від ОСОБА_7 коштів в сумі 100 Євро, то суду вказав на те, що такі покази давав за рекомендацією захисника з метою уникнення арешту, оскільки на той час на його утриманні перебували тяжко хворі батьки, які потребували стороннього догляду і допомоги, що також підтверджується наявною у протоколі його допиту як підозрюваного вказівкою про те, що такі покази він давав за рекомендацією захисника. При цьому, наявність світіння спеціальної речовини на його лівій ріці, а саме в частині передп`ястя пояснив тим, що ОСОБА_7 своєю рукою торкався його лівої руки, коли 12 липня 2012 року заходив до нього в кабінет.

Вважає, що кримінальна справа сфальсифікована, всі докази обвинувачення є неналежними доказами та спростовані в судовому засіданні. Просив суд визнати його не винним та виправдати.
Крім того, в ході розгляду даної кримінальної справи, судом були досліджені надані стороною обвинувачення на підтвердження та обґрунтування пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення зібрані органом досудового слідства докази, а саме: пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , а також письмові докази: наказ про призначення ОСОБА_6 завідувачем хірургічного відділення госпіталю інвалідів ВВВ № 116 від 1 серпня 1989 року, посадову інструкцію завідувача хірургічним відділенням госпіталю інвалідів ВВВ, Порядок направлення на госпіталізацію хворих у відділення стаціонару обласного госпіталю інвалідів ВВВ, довідки Управління охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації, довідки обласного госпіталю інвалідів ВВВ від 26 вересня 2012 року та від 5 жовтня 2012 року, направлення на стаціонарне лікування в хірургічне відділення госпіталю для інвалідів ВВВ, медичні картки ОСОБА_8 , заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину, протоколи огляду та вручення грошових коштів від 12 липня 2012 року, протокол огляду від 12.07.2012 року та додаток до нього у вигляді оптичного диску DVD-R 8Х марки «DATEX 4,7 Gb», протокол про наслідки вчинення ОТЗ від 13.07.2012 року та відеозаписами, що містяться на оптичному диску DVD-R8-16Х марки «ARITA 120 min. 4,7 Gb» сріблясто сірого кольору, інв. №88 та оптичному диску DVD-R 8-16Х марки «ARITA 120 min. 4,7 Gb» сріблясто сірого кольору, інв. №89, висновок криміналістичної експертизи спеціальної хімічної речовини №3030 від 27 серпня 2012 року, висновок №3041,3042,3043,3044 криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відеозвукозапису від 17 вересня 2012 року, висновок судово-технічної експертизи грошових знаків №3038 від 30 серпня 2012 року. Також судом було допитано і свідків захисту, а саме: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 .

У судовому засіданні прокурор в порядку ч. 3 ст. 264 КПК України (в редакції 1960 року) відмовився від підтримання державного обвинувачення у зв`язку із тим, що воно під час судового розгляду справи не підтвердилось даними досудового слідства й відповідно подав суду постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення. Такого висновку прокурор дійшов оцінивши докази зібрані по справі під час досудового слідства та в ході судового розгляду справи, у їх сукупності, здобувши додаткові докази під час судового слідства, які суттєво вплинули на доведеність участі підсудного у вчиненні даного злочину.
Зокрема, у поданій постанові посилався на те, що в ході судового розгляду справи встановлено, що дані слідства не підтверджують пред`явленого підсудному обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,а також на те, що в розумінні положень ст. 65 КПК України (в редакції 1960 року) зібрані органом досудового слідства докази є неналежними. При цьому вказав на те, що як убачається з протоколу огляду від 12 липня 2012 року та додатку до нього відеозапису, під час проведення цієї слідчої дії працівниками міліції були допущені грубі порушення вимог КПК України (в редакції 1960 року), зокрема в матеріалах справи відсутній дозвіл керівника установи, в якій проводився огляд на його проведення, що також було підтверджено і поясненнями допитаного в ході судового розгляду справи колишнього начальника госпіталю інвалідів ВВВ ОСОБА_16 , який вказав на те, що такого дозволу працівникам правоохоронних органів він не надавав та до нього з даного приводу ніхто не звертався. Також з переглянутого у судовому засіданні відеозапису вказаної слідчої дії убачається, що ОСОБА_6 декілька разів покидав приміщенні свого кабінету, в якому проводився огляд, при цьому, там залишалися інші учасники й відповідно будь-які відомості про ці обставини у протоколі огляду відсутні. Крім того, не дивлячись на те, що особа, яка фактично проводила огляд, після завершення огляду кабінету ОСОБА_6 на відеозаписі вказав про закінчення слідчої дії, однак згідно дослідженого відеозапису даної слідчої дії, яка є додатком до протоколу, огляд був продовжений, а саме було проведено огляд автомобіля ОСОБА_6 , а також в подальшому знову продовжено огляд кабінету. При цьому, у протоколі огляду, а також на відеозаписі, який є додатком до даного протоколу, відсутні відомості про те, в якому стані були залишені двері службового кабінету ОСОБА_6 , а саме чи були вони зачинені чи ні, після проведення першого етапу огляду. Також у протокол огляду у порушення вимог КПК України (в редакції 1960 року), не дивлячись на те, що у вказаній слідчій дії приймали участь декілька працівників правоохоронних органів, відомості про зазначених до протоколу не були внесені.

Крім того, зазначив, що під час судового розгляду кримінальної справи, а саме за наслідками дослідження в судовому засіданні відеозапису огляду, встановлено що місце розташування залишків спеціальної хімічної речовини на ліві руці ОСОБА_6 (а саме верхня частина руки) не характерне для тримання в руках предмету хабара. При цьому, світіння спеціальної хімічної речовини на правій руці ОСОБА_6 взагалі було відсутнє. Також перед поміщенням змиву з лівої руки ОСОБА_6 в конверт, останній працівниками правоохоронних органів не був просвічений спеціальною лампою на предмет наявності (відсутності) в ньому хімічних спецзасобів й відповідно така дія була проведена лише щодо конверта, в який поміщалися змиви з правої руки ОСОБА_6 .

Також зазначив, що у порушення вимог ст. 85-2 КПК України не було складено протоколу про перегляд відеозапису, який застосовувався при проведення слідчої дії, а саме огляду службового кабінету ОСОБА_6 , що ставить під сумнів забезпечення такого перегляду учасниками.

Крім того, вказав також і на те, що в судовому засіданні були досліджені протоколи огляду та вручення коштів заявнику ОСОБА_7 , зі змісту яких убачається, що вказана слідча дія була проведена 12 липня 2012 року у службовому приміщенні УМВС України в Чернівецькій області у присутності заявника та понятих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Однак, на запит суду щодо відвідування приміщення УМВС України в Чернівецькій області 12 липня 2012 року вказаних осіб, вказаною установою надано відповідь про те, що відповідно до книг реєстрації, цього дня відсутні відомості про перебування у приміщенні УМВС України в Чернівецькій області громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , а також відсутній й відомості щодо реєстрації заяви ОСОБА_7 про вчинення злочину, а саме вимагання від нього ОСОБА_30 хабара.

Підсудний та його захисники погодились на закриття кримінальної справи в зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Ураховуючи те, що в даній кримінальній справі відсутня потерпіла особа, право вимагати продовження розгляду справи, судом не роз`яснювалось.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 264 КПК України (в редакції 1960 року) коли в результаті судового розгляду прокурор прийде до переконання, що дані судового слідства не підтверджують пред`явленого підсудному обвинувачення, він повинен відмовитися від обвинувачення і у своїй постанові викласти мотиви відмови. В цьому випадку суд роз`яснює потерпілому та його представнику їх право вимагати продовження розгляду справи і підтримувати обвинувачення.

Згідно ч. 2 ст. 267 КПК України (в редакції 1960 року) у разі відмови прокурора від обвинувачення потерпілий вправі вимагати продовження розгляду справи. У цьому випадку він підтримує обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 282 КПК України (в редакції 1960 року) суд своєю ухвалою (постановою) закриває справу, якщо прокурор відмовився підтримувати державне обвинувачення, а потерпілий не бажає скористатися правом, передбаченим частиною другою статті 267 цього Кодексу.

Крім того, згідно положень статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, а також ураховуючи те, що за результатами судового розгляду справи прокурор прийшов до переконання, що дані досудового слідства не підтверджують пред`явленого підсудному ОСОБА_6 обвинувачення та виніс постанову про відмову від підтримання обвинувачення, й відповідно в даній справі відсутня потерпіла особа, яка вправі вимагати продовження розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі на підставі ч.2 ст. 282 КПК України.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. 130, ч. 2 ст. 282, ст. 264, КПК України в редакції 1960 року, ст. 62 Конституції України, п. 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Прийняти відмову прокурора Першотравневого району м. Чернівці від підтримання державного обвинувачення у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - закрити на підставі ч. 2 ст. 282 КПК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Обрану ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді застави скасувати.

Грошові кошти в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, внесені в якості застави згідно квитанції № 23760.420.1 від 20.07.2012 року - повернути заставодавцю ОСОБА_31 .

Судові витрати за проведення експертиз прийняти на рахунок держави.

Речові докази по справі, а саме:

- оптичний диск DVD-R 8-16Х, марки «AR1TA 120 min.4,7 Gb» сріблясто сірого кольору, інв. №89 залишити при матеріалах справи;

- касету Mini DV марки «Panasonic», чорного кольору, із експериментальними зразками голосу (усної мови) ОСОБА_6 , відібраними 31.07.2012 року, змиви із правої та лівої долонь руки ОСОБА_6 , зразок спецречовини Промінь-1, зразок слідів залишених люмінесцентним маркером синього кольору для нанесення невидимих написів, гумові рукавиці, якими проводились змиви у ОСОБА_6 з правої та лівої рук, гумові рукавиці, які використовувалися при огляді грошових купюр виявлених у ОСОБА_6 в ході ОМП, які зберігаються в камері речових доказів прокуратури Першотравневого району м. Чернівці знищити;

- медичну картку амбулаторного хворого ОСОБА_8 № НОМЕР_1 , медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_8 №2713, журнал обліку путівок в госпіталь для інвалідів Вітчизняної Війни, який ведеться в КМУ Міська лікарня №4, поліклінічне відділення, які зберігаються в камері речових доказів прокуратури Першотравневого району м. Чернівці - повернути власнику;

- грошові кошти, а саме: 2 купюри номіналом по 50 Євро кожна із серійними номерами: X 9, Z 3, які зберігаються у камері речових доказів прокуратури Першотравневого району м. Чернівці звернути в дохід держави.

Скасувати накладений арешт на майно ОСОБА_6 , а саме на кв. АДРЕСА_3 та на вилученні у ОСОБА_6 речі: 2452 грн. (дві тисячі чотириста п`ятдесят дві гривні), 10 євро, мобільний телефон марки «Нокіа 7610» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-карткою «ЮМС» з номером на ній НОМЕР_3 , та вказані речі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів прокуратури Першотравневого району м. Чернівці, повернути ОСОБА_6 .

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1