Луцький міськрайонний суд Волинської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 15 лютого 2010 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - Ющука О.С.,

за участю секретаря - Зубаля І.І.,

прокурора - Кузіна Є.В.,

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників цивільного позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого заступником директора "Державного науково-дослідного інституту автоматизованих систем в будівництві", мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 43а/51, раніше не судимого,

-у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 364 ч.2, 366 ч.2, 191 ч.1, 191 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_5, обіймаючи посаду голови правління ВАТ «Луцький авторемонтний завод» (надалі Луцький АРЗ) і будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, діючи в інтересах підприємця ОСОБА_6, дав незаконну усну вказівку інспектору по кадрах Луцького АРЗ ОСОБА_7 підготувати накази № 18 від 02 квітня 2003 року, № 61 від 01 серпня 2003 року та № 71 від 30 вересня 2003 року, акт про результати інвентаризації від 30.09.2003 року та акт на списання товарно-матеріальних цінностей від 30.09.2003 року, які містили завідомо неправдиві відомості про те, що було розпочато будівництво складського приміщення на території заводу, проведено інвентаризацію основних засобів та оприбутковано на баланс Луцького АРЗ металоконструкції в кількості 131 штука на загальну суму 18248 грн.04 коп., в тому числі і металоконструкції опори(колони) в кількості 64 штуки вартістю 9148 грн. 59 коп. Частину цих металоконструкцій, а також пиломатеріал хвойний в кількості 10 м.куб. вартістю 2692 грн. та сталь(арматура), а всього на загальну суму 12851 грн. 41 коп. було списано на будівництво незавершеного обєкту. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 склав довідку №345 від 10 жовтня 2003 року, в яку вніс завідомо неправдиві відомості про те, що на баланс Луцького АРЗ поставлено у складі незавершеного будівництва складське приміщення вартістю 12851 грн. 41коп., яку 17.10.2003 року подав у Волинське бюро технічної інвентаризації (надалі Волинське БТІ) з метою отримання довідки про ступінь готовності обєкту незавершеного будівництва - фундаменту під каркас будівлі (надалі обєкт). Отримавши довідку Волинського БТІ № 03192 про те, що ступінь готовності обєкта становить 35%, ОСОБА_5 17 жовтня 2003 року продав його підприємцю ОСОБА_6 згідно договору купівлі продажу незавершеного будівництвом нежитлового приміщення(посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8В.) за 12851 грн. 41коп. В цей ж день ОСОБА_5 продав підприємцю ОСОБА_6 металеві конструкції в кількості 64 штуки за 10978 грн. 31 коп., які були оприбутковані на Луцькому АРЗ, однак не були списані на будівництво обєкту. Враховуючи, що фактична вартість проданого ОСОБА_5 підприємцю ОСОБА_6 обєкту становить 155596 грн., а вартість проданих підприємцю ОСОБА_6 64 металоконструкцій становить 55550 грн. 79 коп., діями підсудного були заподіяні збитки Луцькому АРЗ на загальну суму 211146 грн. 79 коп., що є тяжкими наслідками.

Окрім того, підсудний ОСОБА_5, обіймаючи посаду голови правління Луцького АРЗ і будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, платіжним дорученням № 39 від 08 серпня 2003 року на підставі рахунку без номера перерахував кошти в сумі 2692 грн. підприємцю ОСОБА_9 за пиломатеріали хвойні в кількості 10 м.куб. Після чого дав вказівку бухгалтеру Луцького АРЗ ОСОБА_10 видати довіреність на одержання пиломатеріалів, отримавши довіреність серії ЯЕЮ № 572088 на одержання пиломатеріалів, на Луцький АРЗ вказані матеріальні цінності не доставив, а розтратив, спричинивши підприємству матеріальні збитки на суму 2692 грн.

Допитаний в судовому засіданні з приводу предявленого обвинувачення підсудний ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та показав, що дійсно з квітня 2003 року працював на посаді голови правління ВАТ "Луцького авторемонтного заводу". При проведенні перевірки він виявив на заводі недостачу майна, невідповідність по документах фінансово облікового майна та по актах прийому передачі майна, видав наказ про проведення інвентаризації і була створена комісія, яка проводила перевірку. Комісією було виявлено, що на території заводу, а саме цеха, адмінкорпус, прохідна не належали підприємству. Після подачі позов до господарського суду, за рішення суду дані приміщення перейшли до колективної власності підприємства.

Також був укладений договір купівлі-продажу з підприємцем ОСОБА_6 про передачу йому незавершеного будівництва, яке не було законсервоване, металоконструкції, які рахувалися на підприємстві металобрухтом, панелі перекриття у його користування, за що підприємцем ОСОБА_6 були перераховані кошти в сумі 10 778 грн.. Дані кошти були витрачені на погашення боргу по заробітній платі працівникам підприємства. Також був добудований корпус адмінприміщення підприємства, вартість будівельних робіт становила 99 000 грн.

Також комісією було виявлено колони в кількості 24 шт., які були в поганому стані і не були законсервовані та нікому не належали, про що було зазначено в відомостях, які були знищені. Металоконструкції, які знаходилися на території підприємства були в поганому стані, їх було поставлено на баланс підприємства, як металобрухт.

Отримував в користування на підприємстві майно калькулятор, вентилятор, яке було повернуто при звільненні комісії, яка складалася із члена бухгалтерії ОСОБА_11 та двох охоронників підприємства. Все майно, яке знаходилось в службовому кабінеті, було здано після його звільнення згідно акту.

Давав вказівку секретарю Крижанчук С.В. на видачу наказу про списання майна, яке було передано у користування підприємцю ОСОБА_6. Акт списання був зареєстрований в книзі наказів підприємства. Попереднього власника майна, що було на території підприємства і рахувалося нічиїм, яке перейшло за рішення суду у колективну власність ВАТ "Луцький авторемонтний завод", не можливо було встановити. Процедура списання була проведена за рішенням комісії, згідно акту від 30.09.2003 року, а саме дане майно було взято на прихід, тоді актом було оприходувано, бухгалтерія поставила дане майно на прихід ВАТ "Луцький авторемонтний завод".

Довідка БТІ складалася щодо незавершеного будівництва і на підставі цього було видано наказ про передачу його підприємцеві ОСОБА_6. Вартість металоконструкцій визначала інвентаризаційна комісія, а незавершеного будівництва БТІ. Спочатку складався акт про технічний стан металоконструкцій і на основі його комісія визначала їх вартість. Акт прийому-передачі матеріальних цінностей ВАТ "Луцький авторемонтний завод", коли став головою правління не підписував. Об'єкти незавершеного будівництва при ньому ставилися на баланс підприємства.

Незважаючи на невизнання вини підсудним ОСОБА_5, його вина підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що він купував на "Луцькому авторемонтному заводі" в ОСОБА_5 металоконструкції згідно договору купівлі-продажу, а саме ферми, стійки і окремо 64 шт. металоконструкцій. ОСОБА_5 показував на території заводу металоконструкції, які він придбав. Пізніше куплені металоконструкції зникли. Пиломатеріали на території незавершеного будівництва були, але їх не купував. Металоконструкції, які купував знаходилися в різних місцях на території заводу. Він заплатив по договорах купівлі-продажу 16 000 грн. Придбав металоконструкції в кількості 64 шт., які були біля кузні на території ЛАРЗ і в подальшому зникли, а інші в кількості 57 штук продав. Земельна ділянка під незавершеним будівництвом була куплена з дозволу Струмівської сільської ради, де були проведені збори депутатів, та гроші за неї були оплачені в сільську раду.

-показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що з 1991 року працює на ВАТ "Луцький авторемонтний завод", на території Луцького авторемонтного заводу було незавершене будівництво та металоконструкції. На незавершеному будівництві були залиті в фундамент блоки. Кому належали металоконструкції, які знаходилися на території незавершеного будівництва, та за кузнею не знає. При ньому роботи на незавершеному будівництві не велися. На прохання ОСОБА_13 допомагав порахувати металоконструкції. Чи відрізнялися металоконструкції, які лежали на території незавершеного будівництва та ті, що знаходилися за кузнею не пам"ятає.

-показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що вона працювала на "Луцькому авторемонтному заводі" з 1973 року по 2003 рік, звільнилася коли ОСОБА_5 був директором, а з 2004 року знову почала працювати на посаді головного бухгалтера. Коли директором "Луцького авторемонтного заводу" був ОСОБА_5 будівництво не працювало. На території незавершеного будівництва був фундамент, а на ньому стояли колони. Металоконструкції, які перебували на території заводу стояли на балансі заводу, металоконструкції, які знаходилися за кузнею не були на балансі заводу. Комісія КРУ була в липні 2004 року, в акті перевірки було вказано, що дані металоконструкції були оприходувані в кількості 64 шт. в користь заводу. Металоконструкції не були списані на будівництво, а були продані на металобрухт і знаходилися на території заводу. Технічної документації на незавершене будівництво на час, коли директором був ОСОБА_5 не було. В 2000 році металоконструкції були списані. По бухгалтерії дані металоконструкції були продані. При перевірці КРУ металоконструкції були на обліку заводу. Оціночний акт незавершеного будівництва був.

-показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що на території "Луцького авторемонтного заводу" з 1995 року лежали металоконструкції. Незавершене будівництво було на території "Луцького авторемонтного заводу". Металоконструкції знаходилися біля незавершеного будівництва, також ще були, які знаходилися за кузнею, яка була також на території "Луцького авторемонтного заводу". Куди в подальшому ділися металоконструкції не знає.

-показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він проходив стажування на "Луцькому авторемонтному заводі". Виписував довіреність на ОСОБА_5 для отримання пиломатеріалів. По бухгалтерії повинно було бути зазначено чи поступали дані пиломатеріали в Луцький авторемонтний завод. Особисто не бачив пиломатеріалів та документації на них. 30.09.2003 року на заводі проводилася інвентаризація, членом якої він був, проводився перерахунок цінностей. В акті по проведеній інвентаризації підписувався. Металоконструкції на обєкт незавершеного будівництва списувалися. З ОСОБА_5 не їздив за пиломатеріалами і не бачив чи підсудний їх отримував. Покази, які давав на досудовому слідстві (т.1 а.с.97) підтримав повністю.

-показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що в 2003 році до нього звертався підсудний щодо виготовлення в БТІ, технічних документів на незавершене будівництво в с. Струмівка Луцького району, де він працював юрисконсультом. Виготовлення даних документів займалися технічні працівники. Для виготовлення технічної документації спочатку подається заява, яка в подальшому візується начальником відділення. БТІ встановлює ступінь готовності будівництва для введення в експлуатацію. По даному об'єкту незавершеного будівництва порушення, щодо виготовлення документів не було.

-показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що вона працювала бухгалтером на "Луцькому авторемонтному заводі" з 2001 року по грудень 2005 року. Будівництво на той момент на заводі не проводилося. Накладних по пиломатеріалах, які нібито були на заводі не бачила. Під час проведення інвентаризації, ОСОБА_5 працював на посаді директора заводу. Була членом інвентаризаційної комісії по перевірці основних засобів на заводі, акт інвентаризації від 30.09.2003 року не підписувала. 17.10.2003 року на роботі не була і не підписувала ніяких документів.

-показаннями свідка ОСОБА_18 про те, що вона працювала на "Луцькому авторемонтному заводі". На території заводу був обєкт незавершеного будівництва і перебував на балансі, але будівельні роботи на ньому не проводилися. Металоконструкції були придбані заводом, для будівництва незавершеного обєкту, які списувалися під час монтажу незавершеного будівництва. По проекту на території незавершеного будівництва мав бути великий склад. Чи проводилася консервація незавершеного будівництва не пам"ятає. В балансах за 1997 рік не памятає чи відображалася балансова вартість обєкту незавершеного будівництва. Фінансування незавершеного будівництва проводилося з фонду розвитку, і дані платежі висвітлювалися в балансах "Луцького авторемонтного заводу".

-показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що на території заводу були металоконструкції, одні з яких належали Луцькому авторемонтного заводу, а інші ОСОБА_20 Металоконструкції рахувалися в тонах і знаходилися в різних місцях на території заводу. На території заводу був обєкт незавершеного будівництва, але роботи на ньому не проводилися.

-показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що в червні 2003 року працював на "Луцькому авторемонтному заводі", та виконував обовязки головного бухгалтера, директором був ОСОБА_5 На території заводу був обєкт незавершеного будівництва і роботи на ньому не проводилися. Металоконструкції були на території заводу і вони знаходилися біля незавершеного будівництва.

-показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що вона не входила в комісію по списанню основних засобів. В акті списання товарно-матеріальних цінностей її прізвище зазначене, але його не підписувала, так як була з ним не згідна. Будівельні роботи на території заводу при ній не проводилися. Якщо на складі було майно в наявності, то могла його списати, а металоконструкції, які були на території заводу не рахувалися на складі і їх списували через бухгалтерію. Металоконструкції, які лежали за складом, не обліковувалися на складі.

-показаннями свідка ОСОБА_22, яка підтвердила свої показання оголошенні в судовому засіданні дані на досудовому слідстві про те, що 08 серпня 2003 року ВАТ "Луцький АРЗ", згідно платіжного доручення №39 від 08.08.2003 року виписаного нею, перерахувало кошти в сумі 2692 грн. підприємцю ОСОБА_9 як передоплату за пиломатеріали. В дорученні підпис ставив ОСОБА_5. Про те, чи поступали пиломатеріали на завод їй не відомо, накладної не бачила і самих пиломатеріалів також не бучила. Акт про результати інвентаризації від 30.09.2003 р. був підписаний нею в середині жовтня 2003 р., коли був затверджений головою правління ОСОБА_5 і був підпис ОСОБА_10. На території заводу знаходилися металоконструкції та панелі перекриття, які знаходились на балансі і не числилися по складу. Фактично інвентаризації ніхто не проводив, акт був складений формально. Також вона підписувала акт на списання товарно-матеріальних цінностей від 30.09.2003 р., який був складений формально, про те, що вона була головою комісії дізналася з самого акту та наказу, який підписувала в той же день. Пиломатеріалів в кількості 10 куб. метрів та арматури не бачила. На території заводу ніякі будівельні роботи не проводилися, тому товарно-матеріальні цінності не могли бути списані. Довідки про балансову вартість незавершеного нежитлового приміщення не готувала і не надавала ОСОБА_5 (т.1 а.с.87-88);

-показаннями свідка ОСОБА_7, яка підтвердила свої показання оголошені в судовому засіданні дані на досудовому слідстві про те, що з 1990 року до 2003 року працювала в ВАТ "Луцький АРЗ" на посаді секретаря Голови правління. В 2003 році її було призначено на посаду інспектора відділу кадрів. В журналі "Обліку наказів по основній діяльності по ВАТ "Луцький авторемонтний завод" реєстрацію наказів № 18 від 02 квітня 2003 року, № 61 від 01 серпня 2003 року та наказ № 71 від 30 вересня 2003 року здійснювала вона. Вказані накази з усної вказівки ОСОБА_5 друкувала 17 жовтня 2003 року і доводила особисто під розпис членам комісії вказаним в наказі. Вони були зареєстровані одночасно - 17 жовтня 2003 року за усною вказівкою голови правління ОСОБА_5 "задніми" числами. Боячись, що в разі невиконання усної вказівки ОСОБА_5 вона буде звільнена, вказані накази зареєструвала "задніми" числами. При цьому, наказ № 17 "Про дисциплінарні порушення працівників" був зареєстрований 31 березня 2003 року, а 02 квітня 2003 року був зареєстрований наказ № 18 " Про використання службового автотранспорту". Після усної вказівки ОСОБА_5 до наказу № 18 добавила літеру "А", тобто вже став наказ не номер 18, а 18-А. Відповідно перед наказом № 18-а вписала наказ № 18 "Про проведення початку будівельних робіт". Тобто наказ № 18 від 02 квітня 2003 року був зареєстрований заднім числом, а не 17 жовтня 2003 року. Таким же способом було вписано наказ № 61. Спочатку був наказ № 61 "Про накладання адмінпорушення", до якого було дописано літеру "А", тобто став наказ № 61-а. А перед даним наказом ( № 61-А) було вписано наказ № 61 "Про проведення інвентаризації ". Даний наказ був зареєстрований не 01 серпня 2003 року, а 17 жовтня 2003 року. Таким же способом був зареєстрований наказ № 71. Спочатку був зареєстрований наказ № 71 "Про здійснення безоплатної передачі" від 30 вересня 2003 року. До даного наказу добавила цифру 1, тобто став наказ № 71/1, а перед вказаним наказом було вписано наказ № 71 "Про порядкування обліку МЦ". Тобто вказаний наказ був зареєстрований не 30 вересня 2003 року, а 17 жовтня 2003 року. За період часу, коли головою правління був ОСОБА_5 на території заводу ніякі будівельні роботи на незавершеному нежитловому приміщенні не проводились. Тільки проводились ремонтні роботи в приміщенні магазину.

10 жовтня 2003 року на завод зателефонував Голова спостережної ради ОСОБА_23, який повідомив про те, що після 10 жовтня 2003 року він приїде на завод. При цьому він попросив передати ОСОБА_5, щоб він його чекав, нікуди не їхав, і не йшов у відпустку. Вона особисто переказувала ОСОБА_5 про те, що має приїхати ОСОБА_24 на завод. Однак 10 жовтня 2003 року ОСОБА_5 написав заяву на відпустку. Коли приїхав ОСОБА_24 ОСОБА_5 на місці не було. 14 жовтня 2003 року по факсу отримали наказ Голови ОСОБА_25 про те, що із займаної посади звільнено ОСОБА_5. 17 жовтня 2003 року на завод приїхав ОСОБА_26, який усно сказав їй надрукувати наказ про відкликання його з відпустки. В заяві в БТІ та довідці про балансову вартість в даті реєстрації реєстраційні записи зроблено нею. В них один реєстраційний номер, бо саме так зареєструвати сказав ОСОБА_5. 19 жовтня 2003 року, тобто в неділю, за вказівкою ОСОБА_5 вона особисто телефонувала до ОСОБА_17, щоб остання вийшла на роботу, однак вона не приїхала. Також телефонувала до ОСОБА_27, яка відмовлялась приїхати, однак після того, як з нею порозмовляв ОСОБА_5, вона погодилась.

20 жовтня 2003 року пізно ввечері, ОСОБА_5 сказав створити комісію про передачу кабінету та іншого майна. При цьому він конкретно назвав її, ОСОБА_22 та ОСОБА_10, яких необхідно включити в склад комісії. Вони зайшли в кабінет голови правління, де він показав, що залишає в кабінеті. Після цього двері були замкненні і опечатані паперовими стрічками. На стрічках був відтиск печатки заводу. Печатку замкнули в сейф, який знаходився в кабінеті бухгалтерії, і який таким же чином був опечатаний. (т.1 а.с.115-116, 117);

- показаннями свідка ОСОБА_28, який підтвердив свої показання оголошенні в судовому засіданні дані на досудовому слідстві про те, що приблизно з 2000 року він являється членом ОСОБА_25 ВАТ «Луцький АРЗ». Головою спостережної ОСОБА_25 був ОСОБА_23. Приблизно на початку жовтня 2003 року на завод приїхав ОСОБА_23. Через один чи два дні після приїзду Голови спостережної ОСОБА_25 до нього додому зателефонувала ОСОБА_7, яка повідомила про те, що 14 жовтня 2003 року в м. Львові буде засідання спостережної ОСОБА_25 заводу. 14 жовтня 2003 року в м. Львові відбулось засідання спостережної, на якому було прийнято рішення про розірвання трудових відносин з ОСОБА_5 з 14 жовтня 2003 року. В той же день на завод був відправлений факс про звільнення ОСОБА_5 20 жовтня 2003 року, тобто в понеділок він на роботі не був, а 21 жовтня 2003 року зайшовши в приміщення контори, він побачив, що опечатані двері бухгалтерії та двері кабінету голови правління заводу. (т.1 а.с. 124-125);

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_27 про те, що 19 червня 2003 року разом з водієм ОСОБА_29 їздили в смт. Цумань за пиломатеріалами в кількості приблизно 3 куб. метри. В м. Ківерці за пиломатеріалами ніколи не їздила і ніколи не бачила, щоб на територію авторемонтного заводу хто-небудь на протязі 2003 року привозив пиломатеріали (крім того, що привозила вона). В комерційному відділі ВАТ "Луцький АРЗ" вона працює з червня 2003 року. 14.10.2003 року на завод надійшов наказ Голови спостережної ради АРЗ про звільнення голови правління заводу ОСОБА_30 однак 17.10.2003 року останній приїхав на завод. В акті про результати інвентаризації від 30 вересня 2003 року стоїть її підпис. Даний акта підписувала не 30 вересня 2003 року. 19 жовтня 2004 року до неї зателефонував ОСОБА_5, який попросив терміново приїхати на завод. Приїхавши, зайшла до ОСОБА_5, від якого довідалась, що необхідно підписати акт про результати інвентаризації. Те, що вказаного акта необхідно підписувати саме в цей день, тобто в неділю, ОСОБА_5 пояснив тим, що він звільняється із займаної посади і тому необхідно терміново його підписати. В акті не було підпису члена комісії ОСОБА_17, ОСОБА_5 запитав де вона проживає, так як хотів поїхати до неї додому. Крім вказаного акту, 19 жовтня 2003 року підписувала акт про списання товарно-матеріальних цінностей, а напередодні, тобто 17 жовтня 2003 року, коли перебувала на роботі, то підписувала накази, що стосуються вище вказаних актів, тобто інвентаризації та списання ТМЦ. (т.1 а.с.98-99);

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_31 про те, що 17 жовтня 2003 року до неї підійшов юрист Волинського обласного бюро технічної інвентаризації ОСОБА_16, який приніс заяву та довідку про балансову вартість незавершеного об"єкту, що знаходиться на території Луцького авторемонтного заводу в селі Струмівка Луцького району. При цьому він попросив, щоб вона поїхала і провела обмір, тобто визначила ступінь готовності даного об"єкту. Всі документи на визначення ступеню готовності повинен перевіряти юрист. Так як вказані документи приніс він сам, тому в правильності їх оформлення вона не сумнівалась. 17 жовтня 2003 року поїхала на вказаний об"єкт. ЇЇ завіз автомобілем як зрозуміла директор авторемонтного заводу, де в його присутності проводила обмір та складала ескіз. Даний ескіз був підписаний керівником підприємства ОСОБА_5 Вона проводила обмір тільки фундаменту. ОСОБА_5 для обміру будівельних матеріалів, металоконструкцій, які відносяться до даного будівництва, та про їх існування не говорив і не представляв. Довідку про ступінь готовності видавала на підставі проведених обмірів та розрахунків, а вартість, вказана в довідці, була взята з довідки керівника підприємства про балансову вартість об'єкту. (т.1 а.с.103-104);

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_32 про те, що на посаді начальника транспортного відділу "Луцького АРЗ" працював з травня 2003 року по жовтень 2003 року. В м. Ківерці ніколи не отримував і ні з ким не їздив з метою отримання пиломатеріалів для авторемонтного заводу. За період, коли працював на авторемонтному заводі не бачив і ні від кого не чув про те, що на територію заводу завозили пиломатеріали. Акти про результати інвентаризації від 30 вересня 2003 року підписані ним в жовтні. Точної дати, коли саме ставив підпис і при яких обставинах не пригадує. За що саме розписувався на той час не знав, так як ніхто нічого не роз'яснив і його не читав. У вказаних актах вже були підписи голови правління ОСОБА_5 Так як вони були затверджені, тому іншого виходу, як підписати вказані акти у нього не було. Комісія, яка вказана в актах, ні одного разу не збиралась. (т.1 а.с.90-91);

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що 08 серпня 2003 року ВАТ "Луцький АРЗ", що в селі Струмівка Луцького району згідно платіжного доручення № 39 перерахував гроші в сумі 2692, 00 гривень для отримання пиломатеріалів. 18 вересня 2003 року в м.Ківерці приїхав ОСОБА_5, який у вказаний час виконував обов"язки Голови правління ВАТ "Луцький АРЗ", йому було відпущено пиломатеріали на вказану суму в кількості 10 м3. При видачі пиломатеріалів ОСОБА_5 було видано накладну № 143 згідно довіреності ЯЕЮ № 572088 від 18 вересня 2003 року. В даній накладній свого підпису він не ставив. Вказані пиломатеріали із складу в м. Ківерці видавав ОСОБА_33, без відповідної довіреності. Від ОСОБА_33 довідався про те, що ОСОБА_5 довіреності на отримання вказаних пиломатеріалів не пред'явив, сказавши, що забув взяти з собою. Але так він пам"ятав серію та номер довіреності, і крім цього пообіцяв зразу передати вказану довіреність, тому йому були відпущені вказані пиломатеріали - дошки соснові необрізані. Перед вказаним підприємством в нього ніякої заборгованості немає. (т.1 а.с.105);

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_34 про те, що з 2001 року вона працює заступником головного бухгалтера ТзОВ "Агро-Союз-Луцьк", пред"явлені на фотографіях №7-10 металоконструкції на балансі ТзОВ "Агро-Союз-Луцьк" не значаться, чи значилися вони коли-небудь на балансі не знає, оскільки бухгалтерські документи знищенні, за минанням терміну зберігання. (т.2 а.с.208);

- оголошеними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_35 про те, що на території "Луцького АРЗ" знаходилися різні металоконструкції, які мали йти на будівництво цеху по ремонту двигунів, який знаходився на території "Луцького АРЗ". Чи використовувалися металоконструкції на будівництво складу "Агро-Союз" не знає. (т.2 а.с.206).

-оголошеними в судовому засіданні наказом №18 від 02.04.2003 р. про початок будівництва складського приміщення на території заводу, який підписаний ОСОБА_5, як головою правління ВАТ "Луцький АРЗ" (т.1 а.с.61), наказом №61 від 01.08.2003 р. про проведення інвентаризації розділів балансу оборотні активи запаси виробничі запаси, який підписаний ОСОБА_5, як головою правління ВАТ "Луцький АРЗ" (т.1 а.с.62), актом про результати інвентаризації від 30.09.2003 р. затвердженим головою правління ВАТ "Луцький АРЗ" ОСОБА_5, в якому йдеться, що прийнято рішення про оприбуткування ТМЦ, що перебували у фактичній наявності, але не відображені на балансі підприємства. У таких найменуваннях та цінах: металоконструкції покриття 9панелі) 10 шт. за ціною 109,9440 грн. на суму 1099,44 грн.; металоконструкції перекриття (колони) 57 шт. за ціною 140,3508 грн. на суму 8000 грн., пиломатеріал хвойний 10 м. куб. за ціною 269,200 грн. на суму 2692 грн., панелі перекриття 4 шт. за ціною 225,14 грн. на суму 900,56 грн., сталь діаметром 40 мм. (арматура) 0,3260т. 159,41 грн., а всього на загальну суму 12851,41 грн., також металоконструкцій 64 шт. за ціною 142,9467 грн. на суму 9148,59 грн. (т.1 а.с.63), які були в подальшому списані згідно акту списання товарно-матеріальних цінностей від 30.09.2003 р. (т.1 а.с.65), наказом №71 від 30.09.2003 р. про включення до складу незавершеного будівництва акту на списання матеріальних цінностей на недобудований об"єкт (складські приміщення) від 30.09.2003 р., який підписаний ОСОБА_5, як головою правління ВАТ "Луцький АРЗ" (т.1 а.с.64);

-оголошеною в судовому засіданні книгою обліку наказів щодо реєстрації наказів №18 від 02.04.2003 р. про початок будівництва об'єкту, №61 від 01.08.2003 р. про проведення інвентаризації, №71 від 30.09.2003 р. про упорядкування обліку матеріальних цінностей містить виправлення. (т.1 а.с.173-175), як вбачається з показань свідка ОСОБА_7 дані накази були підготовлені нею в жовтні 2003 р. за вказівкою підсудного ОСОБА_5 (т.1 а.с.115-117);

-оголошеною в судовому засіданні довідкою про балансову вартість об'єкту, з якої вбачається, що вона підписана ОСОБА_5 (т.1 а.с.203);

-оголошеним судовому засіданні платіжним дорученням №39 від 08.08.2003 р., відповідно до якого ВАТ "Луцький АРЗ" проведено перерахунок коштів в сумі 2692 грн., для підприємця ОСОБА_9 за пиломатеріали, яке підписане ОСОБА_5 (т.1 а.с.67);

-оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду книги обліку довіреностей, згідно якої доручення за №572088 від 18.09.2003 р. на отримання підприємцем ОСОБА_9 пиломатеріалу хвойного в кількості 10 м3 видано ОСОБА_5 (т.1 а.с.163-164);

-оголошеним в судовому засіданні державним актом на право постійного користування землею, з якого вбачається, що об"єкт розташований на землі, право постійного користування якого належить Луцькому АРЗ (т.1 а.с.207-210);

-оголошеним в судовому засіданні робочим проектом будівництва об'єкту виконаний на замовлення Луцького АРЗ (т.1 а.с.212-236);

-оголошеними в судовому засіданні угодою купівлі-продажу №102 від 17.10.2003 р., договором купівлі-продажу незавершеного будівництва нежитлового приміщення від 17.10.2003 р., рахунками №№19, 20 від 17.10.2003 р., платіжним дорученням №39, актами прийому-передачі незавершеного будівництва нежитлового приміщення від 17.10.2003 р. та 20.10.2003 р., з яких вбачається, що об'єкт та металоконструкції в кількості 64 штуки, які належали Луцькому АРЗ, були продані ОСОБА_5 підприємцю ОСОБА_6 (т.2 а.с.134-140, 144-145);

-оголошеним в судовому засіданні висновком судової будівельно-технічної експертизи №0306 від 30.01.2006 р., на момент її проведення були наявні 25 монолітних стовпчиків фундаментів та металеві конструкції в кількості 64 штуки. (т.2 а.с.57-64);

-оголошеним в судовому засіданні висновком судової будівельно-технічної експертизи №1334 від 17.05.2006 р., з якого вбачається, що вартість об'єкта станом на 17.10.2003 р. становить 155596 грн., а вартість 64 металоконструкцій, які є складовою частиною об'єкта, складає 55550 грн. 79 коп. (т.2 а.с.115-120).

Беручи до уваги, що показання свідків ОСОБА_22, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_21, ОСОБА_13 є послідовними і не змінювались ними протягом всього досудового слідства та підтверджувалися в ході неодноразових судових засідань, і відповідали дослідженими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_32, ОСОБА_27, ОСОБА_9, ОСОБА_34, ОСОБА_35 та відповідають іншим дослідженим в ході судового слідства доказам, суд бере їх за основу при написанні вироку.

Вказані показання свідків підтверджують: наявність виправлень в книзі обліку наказів (т.1 а.с.173-175), не підписання, підписання актів про результати інвентаризації та списання товарно-матеріальних цінностей від 30.09.2003 року лише в жовтні 2003 року за вказівкою голови правління ОСОБА_5, відсутність проведення на "Луцькому АРЗ" інвентаризації, відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на незавершеному будівництві, коли головою правління "Луцького АРЗ" був ОСОБА_5 (т.1 а.с.82-83, 84-85, 89, 98-99, 90-91, 94-96), виписку довіреності серії ЯЮЄ №572088 на отримання пиломатеріалів на ім"я ОСОБА_5 (т.1 а.с.161).

Як вбачається з довідки про балансову вартість об"єкту незавершеного будівництва (т.1 а.с.203) вона підписана лише ОСОБА_5, а з матеріалів вилучених з Волинського БТІ вбачається, що на заяву з проханням виготовити довідку про ступінь готовності об"єкта за підписом ОСОБА_5 накладена резолюція аж 18.10.2003 р., тоді як сама довідка датована 17.10.2003 року (т.1 а.с.202-210).

Також, з матеріалів справи вбачається, що об"єкт незавершеного будівництва та металоконструкції в кількості 64 штуки станом на 17.10.2003 року належали "Луцькому АРЗ", що підтверджується ОСОБА_36 на право постійного користування землею (т.1 а.с.207-210), робочим проектом будівництва об"єкту, який виконаний на замовлення "Луцького АРЗ" (т.1 а.с.212-236).

Крім того, висновок судової будівельно-технічної експертизи №1334 від 17.05.2006р. є категоричним науково обґрунтованим, який відповідає матеріалам справи, а тому в суду немає підстав ставити його під сумнів і вважає його належним і допустимим доказом.

Суд не бере до уваги висновок №194 будівельно-технічного експертного дослідження від 05.02.2010 р. Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз МЮ України представлений захисником ОСОБА_2 так як він є загальним і не стосується конкретної кримінальної справи.

Також суд не бере до уваги показання підсудного ОСОБА_5 і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинені злочини, так як вони повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

Як вбачається з довідки ТзОВ «Агро-Союз-Луцьк» про те, що металоконструкції на балансі підприємства не значаться (т.2 а.с.167), а також тієї обставини, що жоден з допитаних в суді свідків не підтвердив належність металоконструкцій ТзОВ «Агро-Союз-Луцьк», не підтверджується факт належності 64-х металоконструкцій ТзОВ «Агро-Союз-Луцьк» дослідженими протоколами допитів свідків, зокрема і заступника головного бухгалтера ТзОВ «Агро-Союз-Луцьк» ОСОБА_34 (т.2 а.с.208), суд виключає з обвинувачення ОСОБА_5 по епізоду службового підроблення, що спричинило тяжкі наслідки, та по епізоду зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, заподіяння збитків ТзОВ «Агро-Союз-Луцьк» на суму 10978 грн. 31 коп.

Досудовим слідством підсудному ОСОБА_5 інкримінувалось розтрата чужого майна, вчиненими шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, з кваліфікуючою ознакою вчинення повторно, що передбачено ч.3 ст.191 КК України.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення злочину з кваліфікуючою ознакою повторно. Як вбачається, з матеріалів справи, ОСОБА_5 перерахував кошти за пиломатеріали, дав вказівку підготувати і отримав доручення на отримання матеріальних цінностей, номер і серія якої співпадає з тими, що зазначені в накладній на отримання 10 м3 хвойних пиломатеріалів від підприємця ОСОБА_9, в подальшому під час вчинення службового підроблення і зловживання службовим становищем підсудний списав пиломатеріали у тій ж кількості та на ту ж суму на будівництво обєкта, яке не проводилось, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 розтратив чуже майно, зловживаючи своїм службовим становищем, тому перекваліфіковує дії підсудного з ч. 3 ст. 191 КК України на ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки не вбачає кваліфікуючу ознаку повторності.

Досудовим слідством підсудний ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину передбаченого ст.191 ч.1 КК України, а саме в тому, що він в період з березня до 20 жовтня 2003 року, працюючи на посаді голови правління ВАТ "Луцький АРЗ", що знаходиться в с.Струмівка, по вул.Рівненській, 74 Луцького району, отримавши протягом березня-червня 2009 року у відповідності до відомостей МШП у тимчасове службове користування належні товариству калькулятор вартістю 78 грн., баретку вартістю 178,5о грн., вентилятор вартістю 120 грн., привласнив дане майно, чим заподіяв ВАТ "Луцький АРЗ", збитків на загальну суму 376,50 грн.

В ході судового слідства вказане обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ст.190 ч.1 КК України не знайшло свого підтвердження.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 показав, що під час звільнення повернув калькулятор та вентилятор, членам комісії, а саме ОСОБА_11 та охоронникам підприємства. Все майно, яке знаходилось в службовому кабінеті, було здано після його звільнення згідно акту.

Крім того, як вбачається з відомості за травень 2003 року відсутній підпис ОСОБА_5 про отримання барсетки (т.1 а.с.57), а у відомості за червень 2003 року міститься виправлення щодо кількості та дописка щодо вартості отриманих ОСОБА_5 вентиляторів (т.1 а.с.58). Окрім того, ніхто із свідків не зміг чітко вказати, що майно, привласнення якого інкримінується ОСОБА_5, було передано останньому. Сам же підсудний ствердив, що калькулятор входить в поняття канцелярського обладнання, яке було передано ним згідно акту від 20 жовтня 2003 року (т.1 а.с.55-56).

Прямих доказів, які б вказували на те що саме ОСОБА_5 вчинив привласнення чужого майна, яке йому було ввірене, досудовим слідством та державним обвинуваченням в судовому засіданні не представлено.

Чинним кримінальним кодексом України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.62 Конституції України та принципу презумпції невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини підсудного тлумачаться на його користь, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому по даному епізоду обвинувачення ОСОБА_5 слід виправдати в зв"язку з недоведеністю вини у вчиненні злочину передбаченого ст.191 ч.1 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_5 своїми умисними діями, спрямованими на зловживання службовим становищем, в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинив злочин передбачений ст.364 ч.2 КК України, а своїми умисними діями, спрямованими на розтрату чужого майна, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив злочин передбачений ст.191 ч.2 КК України, також своїми умисними діями, спрямованими на внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складення і видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинив злочин, передбачений ст.366 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі обставини справи і дані про особу винного

Обставин, які помякшують та обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Беручи до уваги, що підсудний ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей (т.1 а.с.443), враховуючи його стан здоров'я, та тривалий час з моменту вчинення злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи вищевикладені обставини в сукупності, суд приходить до висновку про можливість звільнення підсудного ОСОБА_5 від відбування основного покарання за ст.364 ч.2 КК України з випробуванням, у відповідності до ст. 75 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п'ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі. Згідно з ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. У зв'язку з цим суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 за ч.2 ст.191, ч.2 ст.366 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України та ст.74 ч.5 КК України, так як злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 передбачені ст.ст.366 ч.2, 191 ч.2 КК України являються середньої тяжкості у відповідності до ст.12 КК України і з дня їх вчинення минуло більше п'яти років.

Цивільний позов ВАТ «Луцький авторемонтний завод» (т.1 а.с.403, т.2 428-430) залишити без розгляду, в зв'язку подачею заяви про залишення позову без розгляду.

Речовий доказ підлягає вирішенню в порядку ст.81 КК України.

Судові витрати за проведення експертиз в доход держави слід стягнути з підсудного.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 за ст.191 ч.1 КК України виправдати, за недоведеністю його вини у вчиненні злочину.

ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.364 ч.2, 191 ч.2, 366 ч.2 КК України та призначити покарання:

-за ст.364 ч.2 КК України у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік;

-за ст.191 ч.2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік;

-за ст.366 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання за ст.364 ч.2 КК України, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки:

- не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 на підставі вимог ст.74 ч.5 КК України звільнити від призначеного за даним вироком покарання за ст.ст.366 ч.2, 191 ч.2 КК України в звязку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити попередній - підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття основного покарання термін його перебування під вартою з 20 по 29 липня 2005 року та з 14 по 29 грудня 2009 року, включно.

Цивільний позов ВАТ «Луцький авторемонтний завод» залишити без розгляду.

Речові докази: журнал "Книгу обліку довіреностей" (т.1 а.с.164), журнал "Обліку наказів по основній діяльності по ВАТ "Луцький АРЗ" (т.1 а.с.176) залишити за належністю ВАТ «Луцький авторемонтний завод».

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в доход держави судові витрати по справі за проведення експертизи в сумі 235 (двісті тридцять пять) грн. 55 коп. (т.2 а.с.162).

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ: