Справа №451/142/15-к
Провадження № 1-кп/451/36/15
ВИРОК
іменем України
26 листопада 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових заідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000143 від 29.12.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стоянів

Радехівського району Львівської області, жителя

АДРЕСА_1 , громадянина

України, освіта - вища, одруженого, не депутат, раніше не судимого, -

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України,-

в с т а н о в и в:

За обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що працюючи завідувачем складу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стоянівнасіння» (згідно наказів директора ТзОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_6 від 6.06.2012 року №11-к та 31.12.2012 року б/н), у вказаний період будучи службовою особою вказаного підприємства і відповідно до посадової інструкції, затвердженої директором підприємства ОСОБА_6 , він повинен був контролювати ведення складських операцій та керувати роботами працівників, які здійснюють приймання товарно-матеріальних цінностей, що надходять від постачальників, їх зберігання на складі і відпуск тощо. Проте, ОСОБА_4 діючи умисно та протиправно, всупереч своїх службових обов`язків, у період 2012 року, знаходячись у с.Стоянів по вул. Івана Франка, 85, за попередньою змовою з директором ТзОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_6 з метою приховування проведення безтоварних операцій підприємством, підробив та передав в бухгалтерію підприємства товарно-транспортні накладні ТзОВ «Стоянівнасіння» за №268187 від 24.07.2012 року, №268138 від 11.07.2012 року, №268143 від 13.07.2012 року, № 268324 від 25.09.2012 року, № 268233 від 16.08.2012 року, № 268144 від 13.07.2012 року, № 268224 від 10.08.2012 року, що підтверджують відвантаження зерна пшениці, з складів ТзОВ «Стоянівнасіння» на адресу ТОВ ТК «Оріон Трейд». Власниками транспортних засобів, державні номерні знаки яких занесені до вищевказаних товарно-транспортних накладних ніколи не перевозилось зерно пшениці, в оренду автомобілі не передавались і такі підприємства, як ТзОВ «Стоянівнасіння» та ТОВ ТК «Оріон Трейд» їм не відомі. Відповідно до інформації, наданої УДАІ ГУМВС України у Львівській області від 25.10.2013 року автомобілі державні номерні знаки, яких зазначені у вищевказаних товарно-транспортних накладних не відповідають маркам та вантажопідйомності, що вказана в товарно-транспортних накладних, виписаних ОСОБА_4 , а саме: державний номерний знак НОМЕР_1 закріплений за автомобілем VOLKSWAGEN (легковий) та належить ОСОБА_7 , у товарно-транспортній накладній №268233 від 16.08.2012 року зазначений, як автомобіль VOLVO вантажний; державний номерний знак НОМЕР_2 закріплений за автомобілем RENAULT та належить ОСОБА_8 у товарно-транспортній накладній № 268144 від 13.07.2012 року зазначений як автомобіль ДАФ вантажний; державний номерний знак НОМЕР_3 закріплений за автомобілем VOLKSWAGEN (легковий) та належить ОСОБА_9 у товарно-транспортній накладній №268224 від 10.08.2012 року зазначений як автомобіль МАН вантажний; державний номерний знак з НОМЕР_4 закріплений за автомобілем ВАЗ (легковий) та належить ОСОБА_10 у товарно-транспортних накладних №268187 від 24.07.2012 року та №268138 від 11.07.2012 року зазначений як автомобіль МАН вантажний; державний номерний знак НОМЕР_5 закріплений за автомобілем МІTSUBISHI (легковий) та належить ОСОБА_11 у товарно-транспортній накладній № 268143 від 13.07.2012 року зазначений, як автомобіль МАН вантажний.

Крім того ОСОБА_4 діючи умисно та протиправно, всупереч своїх службових обов`язків, у період 2012 року, знаходячись с.Стоянів по вул.Івана Франка, 85, за попередньою змовою з ОСОБА_6 з метою приховування проведення безтоварних операцій підприємством ТзОВ «Стоянівнасіння» підписав у графах «прийняв водій експедитор» та «відпуск дозволив», надавши їм таким чином вигляд правильно оформлених, та передав в бухгалтерію підприємства товарно-транспортні накладні ТзОВ «Стоянівнасіння», які попередньо отримав від невстановлених слідством службових осіб ТзОВ «Стоянівнасіння», а саме: №268267 від 27.08.2012 року, №268255 від 23.08.2012 року, №268253 від 23.08.2012 року, №268236 від 17.08.2012 року, №268244 від 21.08.2012 року, №268136 від 11.07.2012 року, №268129 від 03.07.2012 року, №268156 від 15.07.2012 року, №268159 від 15.07.2012 року, №268157 від 15.07.2012 року, №268161 від 15.07.2012 року, №268160 від 15.07.2012 року, №268158 від 15.07.2012 року, №268165 від 16.07.2012 року, №268137 від 11.07.2012 року, №268213 від 04.08.2012 року, №268214 від 06.08.2012 року, №268215 від 07.08.2012 року, №268227 від 11.08.2012 року, №268210 від 03.08.2012 року, №268244 від 21.08.2012 року, №268248 від 22.08.2012 року, №268229 від 14.08.2012 року, №268228 від 14.08.2012 року, №268305 від 13.09.2012 року, №268328 від 24.09.2012 року. Тобто, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 підробив та передав в бухгалтерію підприємства товарно-транспортні накладні, з метою приховування факту здійснення безтоварних операцій між ТзОВ «Стоянівнасіння» та ТОВ «ТК Оріон Трейд». Вказані підроблені документи були використані невстановленими особами ДП «Укрспирт», котрі діяли за попередньою змовою з генеральним директором ДП «Укрспирт» ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , для незаконного перерахування коштів на рахунки ТОВ «Стоянівнасіння», № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 в АТ «Райффайзен банк Аваль»(МФО 325570) м.Львів, вул. Матейка, 8, належних ДП «Укрспирт» по нікчемних правочинах через транзитне підприємство, яке придбане виключно з метою здійснення незаконної діяльності ТОВ ТК «Оріон Трейд» у сумі 34884564 гривень, що спричинило тяжкі наслідки у виді розтрати майна державного підприємства ДП «Укрспирт».

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.28, ч.3 ст.366 КК України не визнав, та дав показання, що за обвинувальним актом його звинувачують в тому, що він умисно спільно з ОСОБА_6 підробляв документи, а саме товарно-транспортні накладні, проте у нього не було жодних домовленостей із директором та спільних інтересів. На роботу був прийнятий 6 червня 2012 року, попередньо схожих посад не займав, освіти відповідної не мав, навчався. Договору про повну матеріальну відповідальність підприємство із ним, відповідно до наказу від 6.06.2012 року, не укладало. Посадову Інструкцію про свої обов`язки та права на цій посаді, отримав та підписав 16 вересня 2012 року. З 6.06.2012 року, він навчався так, як попередньо повідомив, що не має відповідної освіти, стажу роботи в цій сфері. Частково приймав участь у оформленні документів, йому показували, як правильно оформляти документи, навчали його. Під час навчання, ним займався бухгалтер ОСОБА_14 та ще жінка з відділу кадрів, прізвища даної особи не знає, та жінка з лабораторії її прізвище ОСОБА_15 , вони йому роз`яснювали, яким чином заповняються накладні, як це все відбувається на підприємстві. Після того, як він уже навчився, 16.09.2012 року, у нього прийняли екзамен, він розказав чого навчився за цей період, ознайомився та підписав свою посадову інструкцію. В період часу з 6.06.2012 року по 16.09.2012 року, він не відповідав за реалізацію, зберігання будь - якої продукції, хто виконував цю роботу також невідомо. В його посадові обв`язки входило прийом, видача товару, ведення книги спецобліку, підпис товарно -транспортних накладних, слідкування за якістю, зберігання зернових культур. Водії, які зазначені у товарно-транспортних накладних, які зазначили в обвинувальному акті, дійсно здійснювали такі перевезення, ці особи проживали на території ТзОВ «Стоянівнасіння». Автомобілі, які здійснювали перевезення по сьогоднішній день стоять на території підприємства ТзОВ «Стоянівнасіння». З багатьма водіями він знайомий особисто, так як вони проживали на території підприємства і часто перевозили продукцію. Неодноразово, він приймав участь у перевезенні вантажу, так як водій не знав куди саме потрібно доставити товар, підказував дорогу до місця призначення, товар перед цим зважувався, щоб усе відповідало дійсності. Про звітність перед податковими та іншими інстанціями, йому нічого не було відомо, він нічого такого не бачив, цим займалися особи, які за це несли відповідальність, це були директор, бухгалтер, проте на його думку не завідуючий складом, контроль за договорами між перевізниками не входило в його посадові обов`язки. З цими людьми не спілкувався, їх не бачив. Товарно-транспортна накладна серії ААК №268233 від 16.08.2012 року заповнена ним власноручно, всі відомості у ній заповнені ним особисто, зокрема зазначено, автомобіль «Volvo» 7140, а літери ВС і ВВ дописано невідомою особою, внизу накладної підпис завідуючого завскладом Вузлівського МПД - ОСОБА_16 , місце призначення ДП «Укрспирт». Хто дописав їх йому невідомо, він під час досудового розслідування вказував слідчому на цю товарно-транспортну накладну, ніяких дій з боку слідчого він не побачив. Інші товарно-транспортні накладні, після 16.09.2012 року він не друкував, так як на його робочому столі комп`ютера не було, ці накладні друкувала бухгалтер. Він вів дві книги обліку, заповнював і подавав їх у бухгалтерію, в журналі вказував товароодержувача ДП «Укрспирт», а бухгалтер зазначала ТзОВ «Оріон Трейд». Кабінет бухгалтера знаходився на другому поверсі підприємства. Коли бухгалтерія видрукувала товарно - транспортні накладні по його вказівці, він звичайно товар зважував, усе перевіряв, робив звірку, записував водія, в накладних було закладено дані про водіїв, було зазначено марку автомобілів, державні номера. Сумнівів у неправильності заповнення накладних у нього не виникало, накладні були видрукуваними, завірені печатками, тому він їх підписував. По деяких випадках спочатку підписував, а потім ставили печатки. Таких випадків, щоб він сам ставив підпис та скріплював печаткою, не було. Керівником підприємства був ОСОБА_6 , а власником (засновником) ОСОБА_13 . Під час розслідування справи, його допиту, слідчий показував йому товарно-транспортні накладні, де були його підписи та підписи невідомої йому особи, було проведено експертизу. При цьому, він пояснював слідчому, що він одного разу зайшовши в кабінет до власника ТзОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_13 та побачив на його столі товарно-транспортну накладну, на якій стояв підпис, похожий на його підпис, але це був не його підпис. Перепитавши ОСОБА_13 , хто поставив підпис за нього на накладній, останній йому відповів, що це не має значення, це не суттєво, що це його сестра, там щось понаписувала. Він хотів допомогти слідству з`ясувати усі обставини справи, щоб слідство встановило істину по справі, невідому особу, яка підписувала за нього ці накладні. В товарно-транспортних накладних вказується вантаж, який виїжджає з пункту завантаження до пункту розвантаження. Саме перше, це було зважування автомобіля, бортування, із зазначенням ваги в товарно-транспортних накладних. Оформленням накладних, практично, займалася бухгалтер. В ході слідства було встановлено, що низка документів були підписані від його імені іншою невідомою особою, це підтверджується висновками експертизи. Він не заперечує, що є товарно-транспортні накладні, які підписані саме ним, перед підписанням яких він перевіряв перш за все вагу автомобіля, тоді водій називав своє прізвище, назву підприємства, вказував номерний знак, марку свого автомобіля, усі це він заповняв згідно того, як його навчили. Усе, що зазначав у накладних було за вказівкою бухгалтера, чи власника підприємства. На складах зберігалося різне зерно, подрібнене і не подрібнене, він не знає, як проходить процес подрібнення зерна, і в яких обсягах. За техніку, яка переробляла зерно, відповідальний директор, він був по фаху інженер. Як машини могли подрібнити таку велику кількість зерна йому також невідомо, про це потрібно запитати у директора. Зерно на подрібнення готувалося на протязі одного року, це не робилося за один день, зерно могло приходити й подрібненим. Він бачив підписи на накладних, на них стояв підпис завідуючого завскладом Вузлівського МПД - ОСОБА_16 . Особи, які працюють на підприємстві ТОВ ТК «Оріон Трейд» йому не відомі, про доставку вантажу на це підприємство також нічого не відомо. Працівники ДП «Укрспирт» підписували ці накладні, тому він звертав увагу слідчому, щоб розглянути звітність ДП «Укрспирт», провести необхідне розслідування, перевірки необхідні по даному факту, адже на кожному пропускному пункті стоїть працівник податкової міліції, тому можна з`ясувати усі обставини доставки товару. В одній із накладних вказано прізвище водія ОСОБА_17 , який проживав на той час на території ТЗОВ «Стоянівнасіння», дана особа мала автомобіль, з державним номером, який по сьогоднішній день стоїть на території даного підприємства. Начальника відділу з постачання на підприємстві не було, обов`язки начальника постачання та збуту, виконував ОСОБА_13 , він неодноразово їздив по підприємствах. Визнав в судовому засіданні, що після 16.09.2012 року виконував свою роботу відповідно до посадових обов`язків, жодних домовленостей із директором ОСОБА_6 у нього не було, все що він робив, це виключно один. Просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію 2014 року».

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 5.05.2015 року показав, що з він пропрацював на ТзОВ «Стоянівнасіння» фактично з 2005 року, раніше був головою правління, потім директором. ОСОБА_4 приймав на роботу. Спочатку він працював у лабораторії, а потім на посаді завскладу. Завскладом був призначений, коли власником став ОСОБА_13 . Жодного навчання на підприємстві не було, ОСОБА_4 , мав відповідну освіту, а це підстава була для прийняття на роботу. Кожна посадова особа мала свої обв`язки та виконувала їх згідно посадової інструкції. ОСОБА_4 як завідувач складу виконував інструкції головного інвестора ОСОБА_13 , все відбувалося виключно за його вказівками. Він як директор, зерном не займався, між ним та ОСОБА_13 була домовленість, що цим питанням займатися буде завсклад, бухгалтерія, та він особисто. ОСОБА_13 , був головним на підприємстві. Про товариство ТОВ ТК «Оріон Трейд» йому відомо, підприємство займалося перевезенням зерна. На час підписання договору між ТОВ «Стянівнасіння» та ТОВ ТК «Оріон Трейд» йому не було нічого відомо про те, що дана організація підставна юридична особа, у нього не виникало жодних сумнівів, так як у них була печатка та були представлено усі необхідні документи для підписання договору у присутності ОСОБА_13 . Працівників ТОВ ТК «Оріон Трейд» не знає. Він як директор усі документи підписував в присутності ОСОБА_18 та лише за його вказівкою. ТзОВ «Стянівнасіння» купляло зерно, сушило, очищало і подрібнювало, подрібнене зерно також купували в достатніх обсягах. На підприємстві ТОВ «Стоянівнасіння» було дві дробівки для подрібнення зерна, пізніше одна поламалася, він точно не пригадує коли саме. Під час слідства йому стало відомо, що ТОВ ТК «Оріон Трейд» було фіктивним підприємством. Свої посадові обов`язки він виконував добросовісно і чесно. ОСОБА_4 , формально був під його підпорядкуванням. Товарно-транспортні накладні заповнював ОСОБА_4 , він ніколи не перевіряв їх, перевіркою займався бухгалтер, у нього не було часу на це, так як мав достатній обсяг роботи. Окрім ОСОБА_4 , який заповнював накладні, при його відсутності, це міг робити бухгалтер або завідуюча лабораторією, які його заміняли. Якщо ОСОБА_4 підписував накладну, значить він несе відповідальність за усе що в ній зазначено. Робота у них була сезонна, якщо не було роботи, то ОСОБА_4 виконував іншу роботу. Він за спливом часу не все вже пригадує, ОСОБА_4 проходив випробування щодо виконання роботи. Жодних вказівок ОСОБА_4 не давав, домовленості у них ніякої не було. Ствердив суду, що ОСОБА_13 , контролював усі дії ОСОБА_4 . У 2012 році стояли усюди відеокамери, можна було прослідкувати хто в`їхав, хто виїхав з підприємства, навіть можна було прослідкувати переміщення людей на підприємстві. Це відеоспостереження знаходилося у кабінеті директора ОСОБА_19 , він не мав до нього доступу. Про камери знав, так як брав участь при їх встановленні. Коли починався сезон, зерно могло поступити в будь який час, вони робили закупки по усій Україні, але переважно вони приймали кукурудзу, займалися прийомкою ріпаку, зерно могло бути минулорічне, в якій кількості не можу сказати. Залишки зерна опрацьовувалися. Коли ОСОБА_13 давав йому вказівки, при цьому були присутніми ОСОБА_4 та бухгалтер. Саме ОСОБА_13 , складав для нього розпорядок дня, що він повинен на протязі дня зробити, він ці вказівки виконував. Не приймав ніякої участі в складанні даних накладних. Участь приймали завсклад, бухгалтер, завлабораторією по вказівці ОСОБА_13 . Йому знайомий водій ОСОБА_20 , який проживав у них на підприємстві, у його власності був транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_8 , а літер не пригадує, автомобіль в даний час перебуває на території ТзОВ «Стоянівнасіння», а водій Мовчан поїхав у Одессу із скандалом, оскільки ОСОБА_13 не провів з ним відповідно розрахунків. Відповідальною особою за здійснення фінансово-господарської діяльності, фактично, був директор, його три рази звільняли і три рази приймали на роботу. Він йшов додому, а потім йому дзвонив ОСОБА_21 , щоб він повернувся на роботу. Три дні міг бути вдома, потім повернутися на роботу і працював. Його ніхто нічого не заставляв підписувати. ТзОВ «Стоянівнасіння» перебуває в стані ліквідації, територію підприємства в даний час орендує інше підприємство ТОВ «Зерно захід». Річного звіту за 2012 рік не здавав, його здавав директор ОСОБА_22 . Товарно-транспортні накладні з ОСОБА_4 не складав, не видавав, відомостей неправильних не зазначав, ніяких попередніх домовленостей ні з ким не мав.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що 27 листопада 2013 року вона допитувала слідчим, покази надані до досудовому розслідуванні підтримує повністю. Крім цього зазначила, що у її власності до 2008 року перебував легковий автомобіль з номерними знаками НОМЕР_1 . У травні 2008 року була пожежа, автомобіль згорів, у 2012 році автомобіля взагалі не було. Такі товариства як ТзОВ «Стоянівнасіння» та ТзОВ «Оріон Трейд» їй невідомі, з ними жодних договорів не укладала та перевезення не здійснювала. У її власності вантажний транспортний засіб не перебував. Чи знятий автомобіль, котрий згорів, із обліку їй невідомо, знає, що чоловік номерні знаки залишив вдома, третім особам їх не передавав.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 27 листопада 2013 року він допитувався слідчим, покази надані до досудовому розслідуванні підтримує повністю. Автомобіль, який перебуває у його власності із номерними знаками НОМЕР_4 є легковим автомобілем і ним неможливо здійснювати перевезення. Такі товариства як ТзОВ «Стоянівнасіння» та ТзОВ «Оріон Трейд» йому невідомі, із службовими особами підприємства незнайомий. Автомобіль в користування третім особам не передавав.

Свідок ОСОБА_23 , в судовому засіданні суду показав, що автомобіль із номерними знаками НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , який є інвалідом ІІ групи та користується даним автомобілем. Вказаний автомобіль є легковим. Чи передавав цей автомобіль ОСОБА_9 третім особам йому невідомо, однак стверджує, що цим автомобілем перевезення здійснювати неможливо.

Свідок ОСОБА_24 12.11.2015 року в судовому засіданні показав, що він працював водієм на підприємстві «Вентранс ЛТД» протягом 4-5 років, здійснював перевезення виключно по замовленнях. Службових осіб із ТзОВ «Стоянівнасіння» не знає, здійснював до них перевезення зерна, відомо що його приймав ОСОБА_25 , іноді його не було приймали інші особи, яких він не знає. Крім цього, були і відвантаження із ТзОВ «Стоянівнасіння» на спиртзаводи, які саме не пригадує, на леватор до м.Стрия. Юридична особа ТзОВ ТК «Оріон Трейд», яка знаходиться в м.Одеса йому невідома, до неї він перевезення не здійснював. Під час перевезення він керувався виключно товарно-транспортними накладними в яких була зазначено організацію до якого повинен був доставити товар. Він як водій, як правило перевіряв лише вагу та місце доставки, маршрут, на номерні знаки уваги не звертав. Назву юридичної особи, яка знаходиться в с.Стоянів Радехівського району не знає, вона йому невідома, для нього важливо наявність уповноваженої особи прийняти вантаж, а не перевірка заповнених у товарно-транспортних накладних даних. Такі товарно-транспортні накладні складаються у чотирьох примірниках, три водій бере на руки, розвантажується, один примірник надає особі, яка отримала вантаж. Він в даний час здійснює перевезення на автомобілі ДАФ, з номерним знаком НОМЕР_9

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що спочатку працював водієм на ДП Зарубинський спиртзавод, а тоді перейшов працювати на ТзОВ «Вентранс ЛТД». Службових осіб із ТзОВ «Стоянівнасіння», як і ОСОБА_4 не знає. Коли отримував на руки товарно-транспортну накладну перевіряв лише номер машини, вагу вантажу та уточняв підприємство куди здійснювати доставку. На ТзОВ «Оріон Трейд» доставки не здійснював, службові особи із даного підприємства йому невідомі. В даний час здійснює перевезення на автомобілі ДАФ з номерними знака НОМЕР_10 . Власник ТзОВ «Вентранс ЛТД» повідомляв йому куди доставляти вантаж, він туди і доставляв нічого не уточнюючи, його цікавило лише доставити вантаж, вагою, який був зазначений у накладні.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що він працював на ТзОВ «Вентранс ЛТД», з 2014 року звільнився. Він надав послуги з перевезення, та здійснював їх до ТзОВ «Дельта Преміум ресурс» та по спиртзаводах. Можливо такі перевезення були і до ТзОВ «Стоянівнасіння», ТзОВ «Оріон Трейд» він не пригадує. Службових осіб із ТзОВ «Стоянівнасіння» не знає, ОСОБА_4 може і бачив, але також не знає. ТзОВ «Оріон Трейд» як юридична особа йому невідома. Покази,які надавав на досудовому слідстві не пам`ятає. Доставку здійснював до місця, яке йому визначене керівником товариства, вірність заповнення даних не перевіряв.

Захисник ОСОБА_5 звертав увагу суду, що стороною обвинувачення не надано жодних належних допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння тяжких наслідків, які підтверджують завдання шкоди в розмірі 34 млн. гривень ДП «Укрспирт» безпосередньо діями ОСОБА_4 , оскільки не має жодного прямого доказу пов`язаного з внесенням неправдивих відомостей у товарно-транспортні накладні з безпосередніми наслідками великих об`ємів завдання шкоди ДП «Укрспирт». Крім цього, звертав увагу суду, на правову позицію Верховного суду України, де було прийнято рішення за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав застосування окремих норм матеріального права, чи кваліфікація злочинів вчинених внаслідок підроблення. Верховний суд в своєму рішенні від 15.11.2012 року чітко зазначає, що відповідно до ч.2 ст.366 КК України матеріальним складом злочину при вчиненні якого заподіяно тяжкі наслідки у зв`язку з підробленням. Для інкримінування особі вчинення такого злочину необхідно наявність прямої причетності даної особи, оскільки це злочин з корисливих мотивів. Сторона обвинувачення кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.366 КК України, однак не надає суду докази, які свідчать про те, що безпосередньо діями ОСОБА_4 завдано шкоду та збитки ДП «Укрспирт» Це могло мати місце лише в тому випадку, коли ОСОБА_4 підробив платіжний документ, що був наслідком неперерахування коштів в ДП «Укрспир», чи до бюджету, тоді можна було б говорити про зв`язок між діями вчиненими ОСОБА_4 пов`язаних з підробкою документа, та діями ОСОБА_4 пов`язаних з настанням негативних наслідків, які появилися внаслідок несплати податків, чи завданням збитків ДП «Укрспирт». Якщо брати до уваги докази сторони обвинувачення, що ОСОБА_4 вніс неправдиві відомості в товарно-транспортні накладні, то його дії не можуть бути наслідком завдання тяжких наслідків, оскільки такі не пов`язані із збитками в розмірі 34 млн. гривень, тому що доказів завдання таких збитків не має. В даному випадку має місце спеціальний суб`єкт злочину, тобто погоджена особа, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями. В матеріалах кримінальної справи наявна посадова інструкція, у якій зазначено, які саме обов`язки покладені безпосередньо на ОСОБА_4 , які відносяться до організаційно-розпорядчих функцій, але якщо звернути увагу дана інструкція була підписана і покладено обов`язки саме на ОСОБА_4 з 16.09.2012 року, тобто він до 16.09.2012 року не виконував організаційно-розпорядчі функції, зважаючи на ті обставини, що на нього не були покладені такі обов`язки в жодному нормативному документі. А тому дана особа у випадку підробки чи внесення неправдивих відомостей в документи не була службовою особою. В матеріалах кримінального провадження немає жодного доказу, що це була попередня змова чи домовленість з директором підприємства, тому говорити про ст.28 ч.2 КК України немає змісту. Просив перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.1 ст.366 КК України та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 Закон України «Про амністію 2014 року», оскільки на його утриманні перебуває дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.7 КПК України загальними засадами кримінального провадження є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Службове підроблення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК, належить до злочинів з формальним складом, незалежно від того, чи були спричинені будь-які наслідки і чи був використаний підроблений документ. При цьому враховується те, що об`єктивною стороною цього злочину є вчинення суспільно небезпечного діяння, а також те, що суб`єктами злочину є лише службові особи та наявність зв`язку між вчиненим діянням і посадою, яку вони обіймали або ж службовою діяльністю, яку вони здійснювали.

У ч.2 ст.366 КК України сформульований матеріальний склад злочину, при вчиненні якого службове підроблення спричиняє тяжкі наслідки. Для інкримінування особі спричинення її діями певних наслідків необхідна наявність прямого умислу, причинного зв`язку між її діями та певними наслідками

За змістом ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄС у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.95 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Кожна сторона кримінального провадження має права та обов"язки для збору тих чи інших доказів.

Відповідно до змісту ст.370 КПК України суд обґрунтовує вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

За правилами ст.337 ч.3 КПК України «з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження».

З обвинувального акту вбачається, що органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

Проте, така кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

В ч. 1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього ж Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Суд встановив, що ОСОБА_4 , наказом №11-к від 6 червня 2012 року прийнятий на роботу на посаду завідувача складу ТзОВ «Стоянівнасіння», в наказі чітко зазначено, щоб укласти із ОСОБА_4 договір про повну матеріальну відповідальність (а.к.п.15 том І).

Вказаний договір про повну матеріальну відповідальність між ОСОБА_4 та ТзОВ «Стоянівнасіння» не укладався, 16 вересня 2012 року йому надано посадову Інструкцію завідувача складу з якою він ознайомився та підписав її, зокрема відповідно до якої він керує роботами працівників, які здійснюють приймання товарно матеріальних цінностей, що надходять від постачальників, їх зберігання на складі і відпуск, розміщення з врахуванням найбільш раціонального використання складських площ, полегшення і прискорення пошуку необхідних матеріалів інвентарю, тощо (а.к.п.16-17 том І).

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він у період 2012 року, знаходячись у с.Стоянів на вул.Івана Франка, 85, за попередньою змовою з директором ТОВ «Стоянівнасіння» ОСОБА_6 з метою приховування проведення безтоварних операцій підприємством, підробив та передав в бухгалтерію підприємства товарно-транспортні накладні ТзОВ «Стоянівнасіння» за №268187 від 24.07.2012 року, №268138 від 11.07.2012 року, №268143 від 13.07.2012 року, № 268324 від 25.09.2012 року, №268233 від 16.08.2012 року, №268144 від 13.07.2012 року, № 268224 від 10.08.2012 року, що підтверджують відвантаження зерна пшениці, з складів ТзОВ «Стоянівнасіння» на адресу ТОВ «ТК Оріон Трейд ЛТД». Зокрема в цих товарно транспортних накладних, він зазначив державні номерні знаки власників транспортних засобів, які ніколи не перевозили зерно пшениці, в оренду автомобілі не передавали і такі підприємства, як ТОВ «Стоянівнасіння» та ТОВ «ТК Оріон Трейд» їм невідомі.

Вказане підтверджується інформацією, наданою УДАІ ГУМВС України у Львівській області від 16.10.2013 року, з якої видно, що автомобілі державні номерні знаки, яких зазначені у вищевказаних товарно-транспортних накладних не відповідають маркам та вантажопідйомності, що вказана в товарно-транспортних накладних, виписаних ОСОБА_4 , а саме: державний номерний знак НОМЕР_1 закріплений за автомобілем VOLKSWAGEN (легковий) та належить ОСОБА_7 , у товарно-транспортній накладній № 268233 від 16.08.2012 року зазначений, як автомобіль VOLVO вантажний; державний номерний знак НОМЕР_2 закріплений за автомобілем RENAULT та належить ОСОБА_8 у товарно-транспортній накладній №268144 від 13.07.2012 року зазначений як автомобіль ДАФ вантажний; державний номерний знак НОМЕР_3 закріплений за автомобілем VOLKSWAGEN (легковий) та належить ОСОБА_9 у товарно-транспортній накладній №268224 від 10.08.2012 року зазначений як автомобіль МАН вантажний; державний номерний знак з НОМЕР_4 закріплений за автомобілем ВАЗ (легковий) та належить ОСОБА_10 у товарно-транспортних накладних №268187 від 24.07.2012 року та №268138 від 11.07.2012 року зазначений як автомобіль МАН вантажний; державний номерний знак НОМЕР_5 закріплений за автомобілем МІTSUBISHI (легковий) та належить ОСОБА_11 у товарно-транспортній накладній №268143 від 13.07.2012 року зазначений, як автомобіль МАН вантажний (а.к.п. 185-190).

Крім того ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що всупереч своїх службових обов`язків, у період 2012 року, знаходячись с. Стоянів по вул.Івана Франка, 85, за попередньою змовою з ОСОБА_6 з метою приховування проведення безтоварних операцій підприємством ТОВ «Стоянівнасіння» підписав у графах «прийняв водій експедитор» та «відпуск дозволив», надавши їм таким чином вигляд правильно оформлених, та передав в бухгалтерію підприємства товарно-транспортні накладні ТОВ «Стоянівнасіння», які попередньо отримав від невстановлених слідством службових осіб ТОВ «Стоянівнасіння», а саме: №268267 від 27.08.2012 року, №268255 від 23.08.2012 року, №268253 від 23.08.2012 року, №268236 від 17.08.2012 року, №268244 від 21.08.2012 року, №268328 від 24.09.2012 року, №268136 від 11.07.2012 року, №268129 від 03.07.2012 року, №268156 від 15.07.2012 року, №268159 від 15.07.2012 року, №268157 від 15.07.2012 року, №268161 від 15.07.2012 року, №268160 від 15.07.2012 року, №268158 від 15.07.2012 року, №268165 від 16.07.2012 року, №268137 від 11.07.2012 року, №268213 від 04.08.2012 року, №268214 від 06.08.2012 року, №268215 від 07.08.2012 року, №268227 від 11.08.2012 року, №268210 від 03.08.2012 року, №268244 від 21.08.2012 року, №268248 від 22.08.2012 року, №268229 від 14.08.2012 року, №268228 від 14.08.2012 року, №268305 від 13.09.2012 року, №268328 від 24.09.2012 року, з метою приховування факту здійснення безтоварних операцій між ТОВ «Стоянівнасіння» та ТОВ «ТК Оріон Трейд». Вказані підроблені документи були використані невстановленими особами ДП «Укрспирт», котрі діяли за попередньою змовою з генеральним директором ДП «Укрспирт» ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , для незаконного перерахування коштів на рахунки ТОВ «Стоянівнасіння», № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 в АТ «Райффайзен банк Аваль»(МФО 325570) м.Львів, вул. Матейка, 8, належних ДП «Укрспирт» по нікчемних правочинах через транзитне підприємство, яке придбане виключно з метою здійснення незаконної діяльності ТОВ «ТК Оріон Трейд» у сумі 34884564 гривень, що спричинило тяжкі наслідки у виді розтрати майна державного підприємства ДП «Укрспирт».

У матеріалах кримінального провадження відсутні, а в судовому засіданні не встановлені, будь які докази, які підтверджують, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України.

На думку суду, ОСОБА_4 , з 16 вересня 2015 року, після підписання посадової інструкції може нести відповідальність за відомості, які внесені в офіційні документи, оскільки саме з цього часу він взяв на себе обов`язок нести відповідальність за порушення, а тому товарно-транспортні накладні ТзОВ «Стоянівнасіння» за №268187 від 24.07.2012 року, №268138 від 11.07.2012 року, №268143 від 13.07.2012 року, №268233 від 16.08.2012 року, №268144 від 13.07.2012 року, №268224 від 10.08.2012 року, №268267 від 27.08.2012 року, №268255 від 23.08.2012 року, №268253 від 23.08.2012 року, №268236 від 17.08.2012 року, №268244 від 21.08.2012 року, №268136 від 11.07.2012 року, №268129 від 03.07.2012 року, №268156 від 15.07.2012 року, №268159 від 15.07.2012 року, №268157 від 15.07.2012 року, №268161 від 15.07.2012 року, №268160 від 15.07.2012 року, №268158 від 15.07.2012 року, №268165 від 16.07.2012 року, №268137 від 11.07.2012 року, №268213 від 04.08.2012 року, №268214 від 06.08.2012 року, №268215 від 07.08.2012 року, №268227 від 11.08.2012 року, №268210 від 03.08.2012 року, №268244 від 21.08.2012 року, №268248 від 22.08.2012 року, №268229 від 14.08.2012 року, №268228 від 14.08.2012 року, №268305 ві 13.09.2012 рокусуд не може прийняти допустимими доказами по даному кримінальному провадженні (а.к.п.130-144, 146-165, том І).

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, підтверджується наступними доказами.

Товарно транспортною накладною №268328 від 24.09.2012 року з якої видно, автомобіль МЕРС з номерними знаками НОМЕР_11 , п/п водій ОСОБА_28 здійснював перевезення кукурудзи подрібленої, вагою 20510 нетто до вантажоодержувача ТзОВ «ТК ОРІОН-ТРЕЙД», пунктом розвантаження зазначено ДП «УКРСПИРТ» Борокське МПД (а.к.п.145,167 том І).

Вироком Малинівського районного суду м.Одеси затверджено угоду від 29.05.2014 року про визнання винуватості ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Молдуна ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.27 ч.5, 205 ч.2 КК України та призначеному йому покарання у виді штрафу в розмірі 51 000 гривень (а.к.п.211-213 том І).

Із змісту вироку від 26.06.2014 року вбачається, що 2.03.2012 року, ОСОБА_29 в м.Одесі отримав від невстановленої особи пропозицію, на яку погодився, за грошову винагороду стати директором ТОВ ТК «Оріон-Трейд», в обов`язки якого буде входити підписання бухгалтерських та податкових документів без фактичного здійснення ним фінансово господарської діяльності від імені підприємства, надавши таким чином невстановленим особам, у тому числі і невстановленим працівникам ДП «Укрспирт», засоби та знаряддя злочину - документи, печатки і права розпоряджатися банківськими рахунками підприємства. Наведене свідчить про те, що ТОВ ТК «Оріон-Трейд» існувало як юридична особа, проте невідомо хто і яку діяльність від його імені здійснював у місті Одесі.

Висновком експерта №930 від 10.12.2013 року підтверджено, що у товарно - транспортній накладній №268328 від 24.09.2012 року підпис виконаний громадянином ОСОБА_4 (а.к.п.73-89 том ІІ).

Актом від 15.03.2013 року про результати планової виїзної перевірки ТзОВ «Стоянівнасіння» з питань дотримання податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість та інших податків, валютного чи іншого законодавства за період з жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року підтверджено відсутність документальних взаємовзв`язків ТзОВ «Стоянівнасіння» та ТзОВ « Оріон Трайд» (а.к.п.27-96 том І).

Товарно транспортна накладна №268328 від 24.09.2012 року, яку передано в бухгалтерію підприємства «Стоянівнасіння», була підписана ОСОБА_4 , у графах «прийняв водій експедитор» та «відпуск дозволив», стоїть його підпис та печатка ТзОВ «Стоянівнасіння», що свідчить про те,що за відомості, які у ній зазначені, відповідно до посадової інструкції завскладу несе ОСОБА_4 .

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, у товарно- транспортній накладній №268328 від 24.09.2012 року вніс неправдиві дані щодо вантажоодержувача ТзОВ «ТК Оріон-Трейд», яку підписав та завірив підпис печаткою, надавши їй вигляд правильно оформленої, передав їх у бухгалтерію ТзОВ «Стоянівнасіння», тому його дії підпадають під ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Суд при ухваленні вироку не приймає до уваги пояснення, які дані свідками під час досудового розслідування, оскільки згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

На підставі показань обвинуваченого, свідків, судом беззаперечно встановлено, що в даному випадку обвинувачений, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, яке виразилось у складанні, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, розглянувши справу на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши докази сторони обвинувачення та, проаналізувавши і оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, відповідно до вимог ст.ст.94, 337 ч.3 КПК України, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати ч.1 ст.366 КК України, як складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також обставини, що обтяжують покарання, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, відсутні.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, суд вважає, що виправлення обвинученого можливе без ізоляції від суспільства, із призначенням йому покарання в межах санкції обвинувачення у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно - розпорядчими функціями строком на два роки, із застосуванням Закону України Про амністію у 2014 році, який просив застосувати обвинувачений.

Відповідно до п. в ч. 1 ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 8.04.2014 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, зокрема щодо осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або сина дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Суд встанововив, що на утриманні обвинуваченого перебуває дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про її народження НОМЕР_12 від 11.06.2013 року (а.с.119).

Відповідно до п.12,13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами та на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Цивільний позов не предявлявся.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно - розпорядчими функціями строком на два роки.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 1179 (одна тисяча стосімдесять дев`ять) гривень 36 (тридцять шість) копійок судових витрат за залучення експертів.

Речові докази: товарно-транспортні накладні ТзОВ «Стоянівнасіння» №268187 від 24.07.2012 року (два примірники), №268138 від 11.07.2012 року (два примірники), №268143 від 13.07.2012 року (два примірники), №268233 від 16.08.2012 року, № 268144 від 13.07.2012 року (два примірники), № 268224 від 10.08.2012 року, №268267 від 27.08.2012 року, №268255 від 23.08.2012 року, №268253 від 23.08.2012 року, №268236 від 17.08.2012 року, №268244 від 10.08.2012 року, №268136 від 11.07.2012 року, №268129 від 03.07.2012 року, №268156 від 15.07.2012 року, №268159 від 15.07.2012 року, №268157 від 15.07.2012 року, №268161 від 15.07.2012 року, №268160 від 15.07.2012 року, №268158 від 15.07.2012 року, №268165 від 16.07.2012 та 18.07.2012 року, №268137 від 11.07.2012 року, №268213 від 04.08.2012 року, №268214 від 06.08.2012 року, №268215 від 07.08.2012 року, №268227 від 11.08.2012 року, №268210 від 03.08.2012 року, №268244 від 21.08.2012 року, №268248 від 22.08.2012 року, №268229 від 14.08.2012 року, №268228 від 14.08.2012 року, №268305 від 13.09.2012 року, №268328 від 24.09.2012 року (два примірники)- залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного та додаткового покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.366 КК України на підставі п. в ч. 1 ст.1, ст.9 Закону України Про амністію у 2014 році.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1