УХВАЛА
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
у кримінальному провадженні №0000391 від 30.07.2014 р. щодо ОСОБА_1

4 листопада 2014 року місто Запоріжжя
№ єу-335/12596/14-к
№ 11-сс/778/700/14

Апеляційний суд Запорізької області у складі суддів:
Головуючої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 доповідача, ОСОБА_4 ,
за участі
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
адвоката ОСОБА_7 захисника ОСОБА_1 ,
за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 , підозрюваного за ч.3 ст.110 КК України,
здійснив апеляційний розгляд ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року Головуючий в суді 1 інст. ОСОБА_8 №1-кс/335/5085/2014.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд установив:

ОСОБА_1 пред`явлена підозра в тому, що він обіймаючи посаду оперуповноваженого СКР Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області, спільно з ОСОБА_9 , який обіймав посаду начальника Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області, діючи умисно, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи у місті Дружківка Донецької області, в період з 12 квітня 2014 року по 2 липня 2014 року особисто вчинювали дії та публічно закликали працівників Дружківського МВ ГУМВС в Донецькій області, розташованого по вулиці О.Кошевого, 6-а у місті Дружківка Донецької області, до вчинення умисних дій, з метою зміни меж території та державного кордону України, що призвело до тяжких наслідків. Крім того, ОСОБА_1 , діючи умисно, спільно з членами незаконних військових формувань приймав участь у незаконних обшуках на території Донецької області у житлових приміщеннях громадян України.

Ухвалою від 27 жовтня 2014 року слідчий суддя щодо -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дружківка Донецької області і там же проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.110 КК України,
задовольнив клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до чотирьох місяців, а саме до 28 листопада 2014 року.
Вмотивовуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що не зменшилися ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу і саме вони виправдовують необхідність подальшого тримання ОСОБА_10 під вартою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати рішення слідчого судді і застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. В обґрунтування своєї позиції посилається на:
відсутність обґрунтованої підозри у вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України;
не доведення слідчим обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_1 під вартою;
не доведеність, що жоден більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам.;

При здійсненні апеляційного розгляду:
підозрюваний та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги;
прокурор знайшов судове рішення законним та обґрунтованим і наголосив, що встановлені ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не здійснено допит всіх свідків, призначені і ще не проведені відповідні експертизи.

За результатами апеляційного розгляду апеляційний суд не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

За виписами ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити:
виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.п.2,4 ч.1 ст.196 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначені обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились на момент розгляду клопотання.
Саме їх наявність вказує на те, що ОСОБА_1 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення з урахуванням посади, яку займав ОСОБА_1 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Строк тримання під вартою ОСОБА_1 продовжено до 28 листопада 2014 року, що не суперечить вимогам КПК України.
За виписами ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Постановою заступника прокурора Запорізької області від 27 жовтня 2014 року строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до 4 місяців - до 30 листопада 2014 року.
За таких обставин, ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 178, 194, 199, 372, 376, 405, 406, 418 КПК України, апеляційний суд ухвалив:

ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення та оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_4