Справа № 1-1404/10р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Губко А.О.

при секретарі Гвоздицькому А.О.

за участю прокурора Гошовської Ю. М.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше неодноразово судимий:

1). 28.10.1996 року Жовтневим районним судом м. Києва за ст. 140 ч.1 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

2). 25.11.1999 року Жовтневим районним судом м. Києва за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;

3). 29.04.2002 року Солом'янським районним судом м. Києва за ст. 309 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;

4). 06.10.2006 року Солом'янським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

5). 27.01.2009 року Солом'янським районним судом м. Києва за ст.ст.185 ч.2, 395 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.07.2010 року умовно-достроково на 9 місяців 3 дні

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі і за корисливі злочини, останній раз 27.01.2009 року Солом'янським районним судом м.Києва за ст.ст.185 ч.2, 395 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.07.2010 року умовно-достроково на 9 місяців 3 дні, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв корисливий злочин.

Так, 21.09.2010р. приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1, перебуваючи на зупинці громадського транспорту «вул. Гарматна», помітивши в кишені джинсів у раніше незнайомої неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мобільний телефон, вирішив таємно його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1, дочекавшись доки неповнолітня ОСОБА_2 буде здійснювати посадку в салон автобусв маршруту №1, що рухався від зупинки «вул. Гарматна» у напрямку зупинки «вул. Польова» в м. Києві, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, правою рукою витягнув із задньої кишені джинсів потерпілої мобільний телефон «Нокіа 5230» з флеш-картою додаткової пам'яті міні-СД, загальною вартістю 1111грн. з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «МТС», вартістю 15 гривень, на рахунку якої було 10 грн., який знаходився у неї в користуванні, а фактично належав потерпілому ОСОБА_3, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1136 гривень.

Після чого ОСОБА_1, утримаючи при собі чуже майно, залишив місце вчинення злочину, однак через деякий час був затриманий співробітниками міліції, які знайшли та вилучили викрадений у неповнолітньої потерпілої мобільний телефон.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 у предявленому йому обвинуваченні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини скоєної ним крадіжки мобільного телефону «Нокіа» у раніше незнайомої йому ОСОБА_2, яка мала місце 21.09.2010р. біля 16 год. 00 хв. при здійсненні нею на зупинці «вул. Гарматна» посадки в салон маршрутного автобусу №1, який у нього невдовзі вилучили працівники міліції при затриманні. У скоєному щиро кається.

Згідно ч.3 ст.299 КПК України суд при дослідженні доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежився допитом підсудного та дослідженням документів, які характеризують його як особу.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає, що підсудний ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, його особу, раніше судимого, в тому числі і за аналогічні корисливі злочини, підсудний тривалий час ніде не працює, однак визнав свою вину і у скоєному злочині щиро розкаявся, скарг за місцем його проживання на нього не надходило (а.с.87), конкретні обставини скоєного ним злочину відносно одиннадцятирівчної потерпілої, який звідповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, факт повернення працівниками міліції потерпілому викраденого у нього майна, молодий його вік і приходить до висновку, що підсудний заслуговує міру покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства, але не на максимальний термін.

Як убачається з копії вироку Соломянського районного суду м. Києва від 27.01.2009р. ОСОБА_1 засуджений за ст.ст.185 ч.2, 395 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі і, звільнившись 21.07.2010 року умовно-достроково на 9 місяців 3 дні, знову скоїв даний злочин. (а.с.81-82)

З урахуванням вищевикладеного, оскільки підсудний після умовно-дострокового звільнення до повного відбуття ним покарання вчиненив новий злочин, суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком частково на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного в силу ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, які обтяжує покарання підсудного в силу ст.67 КК України, суд визнає вчинення ним злочину відносно малолітньої потерпілої та рецидив злочинів.

Речовий доказ: мобільний телефон «Нокіа 5230» з флеш-картою додаткової пам'яті міні-СД з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «МТС», переданий під охоронну розписку представг/нику непьовнолітньої потерпілої ОСОБА_4 суд вважає необхідним залишити у його розпорядженні. (а. с. 13)

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання - 2 (два) роки шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соломянського районного суду м. Києва від 27.01.2009 року, яким він засуджений за ст.ст.185 ч.2, 395 КК України і остаточно призначити йому покарання - 2 (два) роки 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили не змінювати, залишити тримання під вартою в Київському СІЗО №13 Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 відраховувати з 21.09.2010р.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ: мобільний телефон

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання ним його копії.

Суддя: