Апеляційний суд Чернівецької області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці «24» травня 2011 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Підгорної С.П.

суддів Дембіцької О.О., Семенюка К.М.

за участю прокурора Малик Н.В.

та адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Садгірського районного суду міста Чернівців від 17 листопада 2010 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, росіянин, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, на утриманні має малолітню дитину, приватний підприємець, мешканець міста Комсомольськ Полтавської області вул. Леонова, 81, раніше несудимий, -

засуджений за ст.355 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік. Міра запобіжного заходу засудженому залишена підписка про невиїзд;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та мешканець міста Комсомольськ Полтавської області вулиця Добровольського, 73/55, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_5, розлучений, на утриманні має неповнолітню дитину, приватний підприємець, раніше несудимий, -

засуджений за ст.355 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік. Міра запобіжного заходу засудженому залишена підписка про невиїзд.

Справа № 11-255 /2011 р. Головуючий у І інстанції: Проскурняк І.Г.

Категорія: ст. 355 ч.2 КК України Доповідач: Підгорна С.П.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ УМВС України в Чернівецькій області судові витрати в сумі 258 гривень. Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнані винними у тому, що вони 25 вересня 2010 року приблизно об 11 годині 15 хвилин у звязку з необхідністю проведення ремонтних робіт пошкодженого диску автомобільного колеса автомобіля «Фолькцваген- Кадді», державний номерний знак НОМЕР_1, під керування засудженого ОСОБА_2, прибули на СТО «Шиномонтаж-Нова», яка розташована у міста Чернівцях по вул. Галицький Шлях, 52-А та належить потерпілому ОСОБА_4, де автомобільне колесо з пошкодженим диском передали працівнику СТО шиномонтажнику ОСОБА_5 Далі ОСОБА_5, не використовуючи спеціального наявного на станції обладнання для проведення ремонтних робіт по пошкоджених автомобільних дисках, за допомогою молотка вирівняв наявні на диску пошкодження. Однак засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_2, будучи незадоволеними якістю виконаної роботи, діючи за попередньою змовою між собою, примушували потерпілого ОСОБА_5 до виконання цивільно-правових зобов'язань. Зокрема, засуджений ОСОБА_2, як власник автомобіля, предявив ОСОБА_6 вимогу про передачу на його користь грошей в сумі 400 гривень в якості компенсації за пошкоджений диск та в звязку з відмовою ОСОБА_5 передати йому вказану суму грошей застосував відносно нього фізичне насильство, не заподіявши тілесних ушкоджень. ОСОБА_5, відмовившись передати гроші, пішов у приміщення СТО, де засуджений ОСОБА_3 продемонстрував потерпілому наявний у нього пістолет «ПМР 9 мм», призначений для стрільби патронами несмертельної дії, і, сприймаючи продемонстровану зброю як реальну загрозу життю та здоров'ю, потерпілий ОСОБА_5 надав з каси СТО 400 гривень, які належали власнику потерпілому ОСОБА_4, якими засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заволоділи в якості компенсації за пошкодження диску після неякісного проведення ремонтних робіт.

Засуджений ОСОБА_2 в апеляції просить вирок районного суду щодо нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до іншого суду. При цьому апелянт посилається на те, що суд в порушення ст. 299 ч.3 КПК України належним чином не розяснив йому правові наслідки скороченого судового слідства по кримінальній справі, не з'ясував у нього, чи правильно він розуміє зміст обставин справи та не з'ясував, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тільки зазначив у протоколі судового засідання, що підсудні будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Тоді як в судовому засіданні він вину повністю не визнавав, попереднього зговору у них не було, нікого він не бив, про застосування зброї не знав та ніякого злочину не вчиняв.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1, які підтримали апеляцію, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що апеляція підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин і розяснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Як вбачається з протоколу судового засідання ( а.с. 244-245), ОСОБА_2 свою вину по предявленому обвинуваченню визнав частково, стверджував, що потерпілого не бив і про погрозу потерпілому пістолетом з боку ОСОБА_3 не знав. Згідно обвинувального висновку (а.с.229) ОСОБА_2 предявлено обвинувачення у тому, що він застосував відносно потерпілого фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні удару в міжреберну ділянку справа, чим спричинив потерпілому фізичний біль.

Отже, за таких обставин застосування ст. 299 КПК України не відповідає чинному законодавству і посилання ОСОБА_2 в апеляції на порушення його прав щодо повного, всебічного та обєктивного розгляду обставин справи є обґрунтованими.

Крім того, як вбачається зі змісту обвинувального висновку, ОСОБА_2 було предявлено обвинувачення у примушуванні потерпілого до виконання цивільно-правових зобовязань, вчиненому з погрозою пошкодження майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не було небезпечним для життя та здоровя. Однак, у вироку суду у фабулі визнаного встановленим обвинувачення відсутнє посилання на те, яким чином і яке майно погрожував пошкодити ОСОБА_2 Визнаючи доведеним обвинувачення ОСОБА_2 за ст.355 ч.2 КК України, суд у вироку зазначив, що його дій були поєднані з насильством, «що є небезпечним для життя і здоровя», тобто суд вийшов за межі предявленого обвинувачення.

Незважаючи на відсутність мотивації, суд вироком стягнув з засуджених судові витрати в солідарному порядку, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ч.2 ст.365 КПК України судова колегія вважає необхідним скасувати вирок районного суду в повному обсязі, в тому числі і щодо ОСОБА_3, який апеляцію не подавав, оскільки встановлено порушення районним судом його прав при розгляді справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 367, 370 ч.1, 374 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити. Вирок Садгірського районного суду міста Чернівців від 17 листопада 2010 року відносно засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим складом суду.

Головуючий С.П.Підгорна

Судді О.О.Дембіцької

ОСОБА_7