Апеляційний суд Київської області
22 квітня 2010 року. м. Київ.
Колегія суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого Левчука О.Г.
суддів Гайдай Р.М., Рудніченко О.М.,
з участю: прокурора Дзецул В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи, на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2010 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, , працюючого ПП, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого, -
в с т а н о в и л а :
Слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області 5 квітня 2010 року відносно ОСОБА_1 порушена кримінальна справа за ч. 2 ст. 289 КК України.
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 30.03.2010 року за попередньою змовою з ОСОБА_2, знаходячись біля будинку № 32/а по І-му провулку Комсомольському в м.Біла Церква Київської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, незаконно заволоділи мотоциклом марки «Браво», д.н.з. НОМЕР_1, обємом 149,5 см3 належного ОСОБА_3, чим завдали останньому матеріальної шкоди на загальну суму 5000 грн.
07.04. 2010 року ОСОБА_1 було затримано в порядку ст.115 КПК України.
07 квітня 2010 року ОСОБА_1 предявлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
8 квітня 2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відмовлено в обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Приймаючи дане рішення суд зазначив, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки. Проте, він має постійне місце проживання, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, у поданні та матеріалах справи відсутні дані про те, що перебуваючи на волі, він може вчиняти нові злочини та перешкоджати встановленню істини по справі.
На дану постанову надійшла апеляція прокурора, який приймав участь у розгляді справи, в якій він просить апеляційний суд скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 08 квітня 2010 року, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки, на його думку відмовляючи в обранні обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу, судом не було враховано тяжкість вчиненого злочину, не враховано, що ОСОБА_1 підтримує звязки з раніше судимими, а також з особами, які вживають наркотичні речовини. Крім цього, ОСОБА_1 неодноразово судимий за злочини проти власності та маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, повторно вчинив тяжкий злочин проти власності. Відомості про наявність тяжких хвороб у ОСОБА_1 та про те, що він працевлаштований на даний час не знайшли свого підтвердження в ході досудового слідства.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, , ознайомившись з матеріалами справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.
За змістом ст.ст.148 і 155 КПК України запобіжний захід у виді взяття під варту застосовується в справах про злочини, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, з метою запобігти спробам ухилитись від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Належним чином дослідивши надані матеріали, вивчивши дані про особу обвинуваченого та інші обставини, які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що підстав для обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту немає.
В поданні слідчого не міститься будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 перебуваючи на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, вчиняти нові злочини. Також в поданні не зазначено будь-яких підстав вважати, що будь-який інший запобіжний захід може не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обовязків і його належної поведінки.
Доводи, викладені в апеляції прокурора , який приймав участь у розгляді справи, про те, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні подання про обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, не врахувавши те, що він обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину не ґрунтуються на вимогах закону.
Постанова суду першої інстанції про відмову в обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відповідає вимогам закону, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, в звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляцію - без задоволення.

Керуючись ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2010 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_1 без змін.

СУДДІ :

(підписи)