Провадження № 1/752/124/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2013 р. м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Дмитрук Н.Ю.,

при секретарі - Веселовському Д.П.,

за участю прокурора - Куц О.О.,

захисників - адвоката - Савицького Б.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українець, громадянина України, який має вищу освіту, працює торговим менеджером в магазині "Ельдорадо", не одружений, має неповнолітнього сина ОСОБА_3 2000 р/н, що зареєстрований: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимий на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 20.03.2009 року, згідно якої звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1, п.(в), ст. 6 Закону України "Про амністію від 25.12.2008 року", у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2, 20.07.2009 вирішив шахрайським шляхом, заволодіти чужим майном, а саме грошима, які належать ОСОБА_4 Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_2 повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію, про те, що нібито працює митним брокером та має можливість безперешкодно займатися розмитненнями автомобілів, які поступають до морського порту м. Одеса за вигідною ціною. Після чого, ОСОБА_2 повідомив, що до морського порту м. Одеса був доставлений автомобіль марки "БМВ 535і" вартість якого становить 22 тисячі доларів США, і що саме в цю вартість входить розмитиепня та придбання вищевказаного автомобіля та запевнив ОСОБА_4., що дана ціна вигідна для такої комплектації автомобіля "БМВ 535і". Будучи введеним в оману, ОСОБА_4 приблизно о 16 год. 00 хв. 20.07.2009 знаходячись в ресторані "Крим", що розташований по вул. Червоноармійській, 118 в м. Києві дав ОСОБА_2 гроші в сумі 16 тисяч доларів США, як передплату на розмитнення та подальшої купівлі вищевказаного автомобіля. Заволодівши чужим майном шляхом обману, а саме грошима в сумі 16000 доларів, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 121 600 грн., ОСОБА_2 не виконавши взятих на себе зобов'язань, розпорядився грошима на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2 07.08.2009 продовжуючи свої злочинні дії, які охоплюються єдиним умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись в ресторані "Крим" звернувся до ОСОБА_4 під вигаданим приводом ніби йому для успішного розмитнення автомобіля "БМВ 535і" необхідно ще 2 тисячі доларів США. ОСОБА_2 повідомив потерпілому ОСОБА_4 завідомо неправдиву інформацію, після чого ОСОБА_4 будучи введеним в оману в тому ж ресторані, того ж дня, передав ОСОБА_2 гроші в сумі 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 15 200 гривень. Заволодівши чужим майном, а сааме грошима на загальну суму 136 800 гривень, що являється великими розмірами, шляхом обману, ОСОБА_2 не виконавши взятих на себе зобов'язань, розпорядився ними па власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2 21.09.2009, приблизно о 18 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись в приміщенні автосалону, що розташований по вул. Володимиро-Либідська, 25 в м. Києві, звернувся до потерпілого ОСОБА_5 під вигаданим приводом, що нібито працює митним брокером та зможе дістати за низькими цінами побутову техніку. Потерпілий ОСОБА_5 будучи введеним в оману запитав чи зможе ОСОБА_2 придбати йому телевізор "Філіпс", на що ОСОБА_2 запевнив останнього, що вартість такого телевізору становить 900 доларів США, та необхідно зробити передплату на суму 450 доларів США, а решту передати грошей після отримання телевізора. Будучи введеним в оману, ОСОБА_5 приблизно о 18 год. 20 хв. 21.09.2009 знаходячись за вищевказаною адресою, передав ОСОБА_2 гроші в умі 300 доларів США, як передплату на купівлю телевізору "Філіпс". Повторно заволодівши чужим майном шляхом обману, а саме грошима в сумі 300 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 2 400 гривень, ОСОБА_2 не виконавши взятих на себе зобов'язань, розпорядився грошима на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2 21.09.2009, приблизно о 18 год. 00 хв., продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, знаходячись в приміщенні автосалону, що розташований по вул. Володимиро-Либідська. 25 в м. Києві, звернувся до потерпілого ОСОБА_6 під вигаданим приводом, що нібито працює митним брокером та зможе дістати за низькими цінами побутову техніку. Потерпілий ОСОБА_6 будучи введеним в оману запитав чи зможе ОСОБА_2 придбати йому фотоапарат "Кенон", на що ОСОБА_2 запевнивши його, що вартість такого фотоапарату становить 1200 доларів США, та необхідно зробити передплату на суму 600 доларів США, а решту передати після отримання фотоапарату. Будучи введеним в оману, ОСОБА_6 приблизно о 18 год. 30 хв. 21.09.2009 знаходячись за вищевказаною адресою, дав ОСОБА_2 гроші в сумі 300 доларів США, як передплату на купівлю фотоапарату "Кенон". Повторно заволодівши чужим майном шляхом обману, а саме грошима в сумі 300 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент вчинення злочину становить 2 400 гривень, ОСОБА_2 не виконавши взятих на себе зобов'язань, розпорядився грошима на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину не визнавав. По епізоду заволодіння коштами ОСОБА_4 в сумі 18 тисяч доларів США пояснив, що дійсно кошти брав під приводом, що працює митним брокером та має можливість розмитнення автомобіля "БМВ 535і" за вигідною ціною, написав розписку про отримання вказаних коштів, однак не виконав своїх зобов'язань не з своєї вини, а з вини свого знайомого, який його підставив. По епізодам заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 300 доларів США та потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 300 доларів США, зазначив, що взагалі такі обставини інкримінуємого злочину, йому не відомі, потерпілого ОСОБА_6 бачить вперше.

Проте, перед закінченням судового слідства свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, та зазначив, що не визнавав свою вину оскільки це була його позиція захисту. Також пояснив, що дійсно шляхом обману, заволодів коштами потерпілих, кошти не повернув, зобов'язання не виконав. Цивільні позови визнав повністю. Просив суд суворо не карати.

Не дивлячись на формальне визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина у вчиненому злочині підтверджується наступними доказами, зібраними в ході досудового слідства та дослідженими і пере провіреними в ході судового слідства.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4, з показів якого в ході судового слідства вбачається, що до нього зателефонував ОСОБА_2, який запропонував купити "БМВ". Під час зустрічі, ОСОБА_2 пояснив, що в м. Одеса є "БМВ" не розмитнене та ціна вказаного авто з розмитненням біля 16 тисяч доларів США. Передоплата не обхідна була в розмірі 16 тисяч доларів США. Все виглядало правдиво, він повідомив, що його батько працює на митниці, в нього є можливість. В той же день передав ОСОБА_2 кошти в розмірі 16 тисяч доларів США. ОСОБА_2 зобов'язався приблизно через два тижні пригнати авто "під ключ". На протязі двох місяців ОСОБА_2 надавав лише обіцянки. Однак ні грошей ні авто не було та він вирішив звернутись до міліції з заявою. Крім того, ОСОБА_2, ще брав 2 тисячі доларів США, які його друг ОСОБА_5 йому передавав. Підсудний пояснював, що його товариш міліціонер його підставив. Дані цього "товариша міліціонера" були перевірені, однак такого чоловіка не існує.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6, з показів якого в ході судового слідства вбачається, що він в 2009 році працював в автосалоні, тоді до них зайшов підсудний та пропонував різну техніку, його зацікавив фотоапарат, ціна була значно нижчою ніж ринкова його вартість. Він передав ОСОБА_2 300 доларів США. ОСОБА_2 повинен був на протязі неділі завезти фотоапарат. Пройшов час, зателефонував ОСОБА_2, який давав обіцянки, але ні чого не повертав. Довірив свої кошти ОСОБА_2 оскільки знав, що люди довірили йому кошти на машину. Через два місяці звернувся з заявою до міліції. Цивільний позов просив залишити без розгляду.

Показанями свідка ОСОБА_7, з показів якого в ході судового слідства вбачається, що про дані факти з приводу сина, він дізнався під час дачі пояснень в РОВД. Син до нього за допомогою з питань розмитнення не звертався.

Оголошеними за згодою всіх учасників процесу в порядку, передбаченому ст. 306 КПК України показами потерпілого ОСОБА_5, який під час досудового слідства пояснив, що він 21.09.2009 року близько 18 години 00 хвилин, перебував в автосалоні, що розміщений за адресою м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, 25, де дивився на автомобілі та спілкувався з менеджером про технічні характеристики автомобілів. В цей час до салолу зайшов молодий чоловік, ріст 176-185 см, худорлявої тілобудови, волосся світле, очі світлі, з виступаючим підборіддям, який назвався ОСОБА_2, запропонував всім присутнім особам, що знаходилися в салоні придбати побутову техніку по дуже низьким цінам. Під час розмови, ОСОБА_2 повідомив, що його батько в даний час працює в митній службі України і має можливість придбати зі складу нову побутову техніку за дуже низькими цінами. Сам же ОСОБА_2 в даний час працює митним брокером та займається реалізацію товару. Він запитав чи не може ОСОБА_2 йому дістати хороший телевізор. ОСОБА_2 дістав свій мобільний телефон та комусь зателефонував. Після чого повідомив йому, що він зможе йому дістати телевізор LSD марки "Філіпс", з діагоналлю 46 дюймів за ціною в розмірі 900 доларів США. Також він повідомив, що даний телевізор через мережу інтернет можна придбати за ціною значно вищою, а саме - 1700 доларів США. Він запитав чи може зробити ОСОБА_2 гарантію на вказаний телевізор, але ОСОБА_2 повідомив, що ніяких гарантій він зробити не може і тому така низька ціна даного телевізору. Але телевізор новий, у заводській упаковці. Пропозиція ОСОБА_2 йому сподобалася і він запитав його, як він зможе придбати вказаний телевізор. Останній повідомив, що спочатку потрібно заплатити йому 50 відсотків передплати (450 доларів США), а решту грошей необхідно буде сплатити після отримання товару. Він запитав у ОСОБА_2 які документи, йому він надасть для проведення передплати. Останній повідомив, що може взяти кошти готівкою, а документи передасть при отриманні ним товару. Він повідомив, що в нього з собою лише 300 доларів США. Але ОСОБА_2 погодився, сказавши що решту коштів, він зможе заплатити після отримання товару. Він передав йому гроші, а ОСОБА_2 повідомив йому, що товар буде доставлений до кінця тижня, та залишив йому свій номер мобільного телефону НОМЕР_1, по якому він повинен був йому зателефонувати ближче до вихідних, щоб сказати куди доставити телевізор. Але після даної зустрічі він з ОСОБА_2 так ніколи і не бачився. На його дзвінки на мобільний телефон він не відповідав. В зв'язку з чим він вирішив звернутися з заявою до ОВС. ОСОБА_2 ніяких розписок йому на отримані від нього гроші не писав, але коли він передавав йому гроші це бачили працівники автосалону. Також йому відомо, що менеджер вказаного автосалону замовив ОСОБА_2 фотоапарат, за який заплатив йому 300 доларів США. Це йому відомо так як дана розмова відбувалась при ньому і вони з менеджером сиділи в залі за одним столом. Повені анкетні дані ОСОБА_2 йому не відомі, але він зможе його пізнати (т. 1 а.с. 138-140).

Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_10, які ним були підтриманні під час судового слідства, а саме, про те, що 21.09.2009 року близько 18 години 00 хвилин, він перебував на своєму робочому місці, в автосалоні, що розміщений за адресою м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, 25. Крім нього в приміщенні автосалону знаходилося три чоловіка, а саме: менеджер ОСОБА_6, офіс-менеджер ОСОБА_11 та клієнт автосалону, який дивився на автомобілі та спілкувався з менеджером про технічні характеристики автомобілів. В цей час до салону зайшов молодий чоловік, ріст 176-185 см, худорлявої тілобудови, волосся світле, очі світлі, з виступаючим підборіддям, який назвався ОСОБА_2, запропонував всім присутнім особам, що знаходилися в салоні придбати побутову техніку по дуже низьким цінам. Під час розмови, ОСОБА_2 повідомив, що його батько в даний час працює в митній службі України і має можливість придбати зі складу нову побутову техніку за дуже низькими цінами. Сам же ОСОБА_2 в даний час працює митним брокером та займається реалізацію товару. Ним зацікавився клієнт автосалону який розмовляв з ОСОБА_6. ОСОБА_2 підсів до них за столик та почав з ними про щось розмовляти. Про що саме вони говорили йому невідомо, так як він займався своїми справами і особливої уваги на їх розмову не звертав. Може лише сказати, що вказаний клієнт автосалону на ім'я ОСОБА_5 передав ОСОБА_2 гроші, здається в розмірі 300 доларів США, за те, що він привезе до кінця тижня якийсь великий телевізор, по ціні значно нижчою за ціною в магазині. Чи складали вони якісь папери підтверджуючі доставку вказаного телевізора він не бачив і тому сказати не може. Коли ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вийшли з приміщення автосалону, ОСОБА_6 повідомив, що він також замовив у ОСОБА_2 фотоапарат, який давно хотів, але не мав можливості придбати так як він коштує досить дорого та передав йому також 300 доларів США. Світлана запитала чи дав ОСОБА_2 якість гарантії ОСОБА_6 про те, що вказаний фотоапарат буде працювати і про те, що він його доставить. Дмитро повідомив, що будь-яких гарантій він йому не давав, але пообіцяв доставити фотоапарат до кінця тижня у заводській упаковці та залишив йому номер свого мобільного телефону. Після вказаної події невідомий, який назвався ОСОБА_2 до автосалону не заходив. ОСОБА_6 фотоапарата так ніхто і не доставив. Він розповідав, що неодноразово дзвонив ОСОБА_2, але він на його дзвінки не відповідав. Ним також цікавився і ОСОБА_5 який замовив у нього телевізор. Він декілька разів приходив до їхнього автосалону та цікавився у ОСОБА_6 чи не бачив він ОСОБА_2. Більше до сказаного він добавити нічого не може (т. 1 а.с. 152-153).

Оголошеними за згодою всіх учасників процесу в порядку, передбаченому ст. 306 КПК України показами свідка ОСОБА_11, яка під час досудового слідства пояснила, що 21.09.2009 року близько 18 години 00 хвилин, вона перебувала на своєму робочому місці, в автосалоні, що розміщений за адресою: м. Київ, вул. Володимиро-Либідська, 25. Крім неї в приміщенні автосалону знаходилося три чоловіка, а саме: менеджер ОСОБА_6, менеджер ОСОБА_10 та клієнт автосалону, який дивився на автомобілі та спілкувався з менеджером про технічні характеристики автомобілів. В цей час до салолу зайшов молодий чоловік, ріст 176-185 см, худорлявої тілобудови, волосся світле, очі світлі, виступаючим підборіддям, який назвався ОСОБА_2 та запропонував всім присутнім особам, що знаходилися в салоні придбати побутову техніку по дуже низьким цінам. Під час розмови, ОСОБА_2 повідомив, що його батько в даний час працює в митній службі України і має можливість придбати зі складу нову побутову техніку за дуже низькими цінами. Сам же ОСОБА_2 в даний час працює митним брокером та займається реалізацію товару. Ним зацікавився клієнт автосалону який розмовляв з ОСОБА_6. ОСОБА_2 підсів до них за столик та почав з ними про щось розмовляти. Про що саме вони говорили їй не відомо, так як вона займалася своїми справами і особливої уваги на їх розмову не звертала. Може лише сказати, що вказаний клієнт автосалону на ім'я ОСОБА_5 передав ОСОБА_2 гроші, здається в розмірі 300 доларів США, за те що він привезе йому до кінця тижня якийсь великий телевізор, по ціні значно нижчою за ціну в магазині. Чи складали вони якісь папери підтверджуючі доставку вказаного телевізора вона не бачила і тому сказати не може. Коли ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вийшли з приміщення автосалону, ОСОБА_6 повідомив, що він також замовив у ОСОБА_2 фотоапарат, який давно хотів, але не мав можливості придбати, так як він коштує досить дорого та передав йому також 300 доларів США. Вона запитала чи давав ОСОБА_2 якість гарантії і ОСОБА_6 про те, що вказаний фотоапарат буде працювати і про те, що він його доставить. Дмитро повідомив, що будь-яких гарантій він йому не давав, але пообіцяв, що доставити фотоапарат до кінця тижня у заводській упаковці та залишив йому номер свого мобільного телефону. Після вказаної події невідомий, який назвався ОСОБА_2 до автосалону не заходив. ОСОБА_6 фотоапарата так ніхто і не доставив. Він розповідав, що неодноразово дзвонив ОСОБА_2, але він на його дзвінки не відповідав. Ним також цікавився і ОСОБА_5 який замовив у нього телевізор. Він декілька разів приходив до їхнього автосалону та цікавився у ОСОБА_6 чи не бачив він ОСОБА_2. Більше до сказаного вона добавити нічого не може (т. 1 а.с. 191-192).

Додатково вина підсудного у вчиненні злочину підтверджується.

По епізоду заволодіння майном, а саме грошима потерпілого ОСОБА_4 шляхом обману, що мав місце 20.07.2012:

- заявою про злочин ОСОБА_4 та матеріали перевірки ВКР Голосіївського РУ ГУ МВС України м. Києві (т.1 а.с.35-37);

- протоколом огляду та вилучення від 13.10.2009, згідно якої у потерпілого ОСОБА_4 було вилучено розписку від 20.07.2009, яка виконана ОСОБА_2 на отримання у ОСОБА_4 грошей на суму 18000 доларів США. Як пояснив ОСОБА_4 вищевказану розписку йому написав ОСОБА_2 (т.1 а.с.41);

- речовим доказом, а саме розпискою від 20.07.2009, яка виконана ОСОБА_2 на отримання у ОСОБА_4 грошей на суму 18000 доларів США (т.1 а.с.43);

- очною ставкою між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_2, згідно якої потерпілий ОСОБА_4 підтвердив раніше дані ним показання (т. 1 а.с.70-73);

- висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві № 327/тдд від 06.07.2012, згідно якого встановлено, що підпис та рукописний текст розписки від 20.07.2009 виконано ОСОБА_2; ознак, які свідчать про факт написання розписки від 20.07.2009 під психологічним впливом сторонніх осіб не виявлено ( т.1 а.с.108-118).

По епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5, а саме грошовими коштами шляхом обману, що мало місце 21.09.2009 в автосалоні по вул. Володимиро-бідська, 25 в м. Києві:

- заявою про злочин ОСОБА_5 та первинно зібраними матеріалами (т.1 а.с. 133);

- пред'явленням фотознімків для впізнання від 10.10.2009, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу під номером 2, як ту, яка отримала від нього гроші в сумі 300 доларів США на купівлю телевізору. Під номером 2 зображений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.1 а.с. 143-145);

- пред'явленням фотознімків для впізнання від 11.10.2009, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала особу під номером 1, як ту, яка отримала від клієнта салону гроші в сумі 300 доларів США на купівлю телевізору. Під номером 1 зображений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 149-151);

- пред'явленням фотознімків для впізнання від 11.10.2009, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу під номером 4, як ту, яка отримала від клієнта салону гроші в сумі 300 доларів США на купівлю телевізору. Під номером 4 зображений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 154-156);

- очною ставкою між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_2, згідно якої потерпілий ОСОБА_5 підтвердив раніше дані ним показання (т.1 а.с. 164-166).

По епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6, а саме грошовими коштами шляхом обману, що мало місце 21.09.2009 в автосалоні по вул. Володимиро-."Іибідська, 25 в м. Києві:

- заявою про злочин ОСОБА_6 та первинно зібраними матеріалами (т.1 а.с. 176);

- пред'явленням фотознімків для впізнання від 16.10.2009, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу під номером 2, як ту, яка отримала від нього гроші в сумі 300 доларів США на купівлю фотоапарату. Під номером 2 зображений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.1 а.с. 188-190);

- пред'явленням фотознімків для впізнання від 17.10.2009, згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала особу під номером 4, як ту, яка отримала від ОСОБА_6 салону гроші в сумі 300 доларів СІНА на купівлю фотоапарату. Під номером 4 зображений ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.193-195);

- пред'явленням фотознімків для впізнання від 17.10.2009, згідно якого ок ОСОБА_10 впізнав особу під номером 3, як ту, яка отримала від ОСОБА_6 гроші в сумі 300 доларів США на купівлю фотоапарату. Під номером 3 зображений ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.1 а.с. 198-200).

Крім того, суд також враховує і ту обставину, що під час і досудового і судового слідства не представилось можливим встановити інших очевидців та свідків події.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненими у великих розмірах, та за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненним повторно.

При призначенні підсудному ОСОБА_2 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини справи, а саме розмір заподіяної шкоди, особу підсудного - те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_2 за вчинення злочинів, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання винного, враховуючи, що він раніше не судимий, судом не встановлено.

Суд не визнає рецидив злочинів, як обтяжуючу обставину, оскільки підсудний ОСОБА_2, рішенням Апеляційного суду від 20.03.2009 року був звільнений не від покарання, а від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1, п.(в), ст. 6 Закону України "Про амністію від 25.12.2008 року", тому в даному випадку рецидив злочинів відсутній.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення винного ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкцій ст. 190 ч.3 КК України та ст.. 190 ч.2 КК України у виді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за сукупністю злочинів згідно правил ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим, але із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на винного обов'язків, передбачених ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На думку суду, саме таке покарання, що не пов'язане з реальним позбавленням волі буде сприяти відновленню порушених прав потерпілих, оскільки підсудний зможе продовжувати працювати та відшкодовувати заподіяну шкоду потерпілим.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до підсудного ОСОБА_2 про стягнення 2 505 гривень матеріальної шкоди, за клопотанням потерпілого залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до підсудного ОСОБА_2 про стягнення 138800 гривень матеріальной шкоди, з огляду на такий, що знайшов свого ствердження в матеріалах справи та визнаний підсудним, задовольнити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до підсудного ОСОБА_2 про стягнення 2 550 гривень матеріальної шкоди, з огляду на такий, що знайшов свого ствердження в матеріалах справи та визнаний підсудним, задовольнити.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Судові витрати по кримінальній справі, що становлять 1415 грн. 04 коп. покласти на засудженого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 190 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженому ОСОБА_2 покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2(два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до підсудного ОСОБА_2 про стягнення 2 505 гривень матеріальної шкоди, залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до підсудного ОСОБА_2, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 138800 (сто тридцять вісім тисяч вісімсот) гривень матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до підсудного ОСОБА_2, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 2 550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень матеріальної шкоди.

Судові витати, вартість проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 1 415 (одна тисяча чотириста п'ятнадцять) гривень 04 копійки стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві, р/р 0699 в ГУДКСУ у Київській області, МФО 821018, код 25575285.

Речові докази по справі, а саме:

- розписка від 20.07.2009, яка приєднана до матеріалів справи, - залишити при матеріалах справи (т.1 а.с.43).

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя Н.Ю.Дмитрук