Справа № 585/2940/15-к
Номер провадження 1-кп/585/266/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000303 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, уродженця м. Ромни Сумської обл.,
мешканця
АДРЕСА_1 , одруженого,
працюючого слюсарем по ремонту КП «Ромнитеплосервіс»,
військовозобов`язаного, раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом т.в.о. начальника УМВС України в Сумській області від 15.11.2010 року №265о/с ОСОБА_6 призначено на посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Роменського міського відділу (з обслуговування міста Ромни та Роменського району) УМВС України в Сумській області. Наказом №255о/с від 29.08.2014 йому присвоєне спеціальне звання - капітан міліції.

15.07.2015 року в м. Ромни по вул. Коржівській ОСОБА_6 зустрівся з мешканкою м. Ромни ОСОБА_5 . Маючи на меті заволодіти грошовими коштами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ввів її в оману та запевнив, що зможе допомогти у вирішенні питання щодо уникнення її чоловіком ОСОБА_7 , відносно якого було відкрито кримінальне провадження, покарання у вигляді реального позбавлення волі, якщо ОСОБА_5 надасть йому грошові кошти в сумі 1000 -1500 тисячі доларів США, заздалегідь усвідомлюючи, що сам він не буде здійснювати будь-яких дій направлених на позитивне вирішення даного питання, а також ніяким чином не зможе вплинути на прийняття такого рішення.

У подальшому, 22.07.2015 року на вул. Коржівській у м. Ромни ОСОБА_6 знову зустрівся з ОСОБА_5 та, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, продовжив шляхом обману запевняти ОСОБА_5 у необхідності передати через нього іншим особам грошових коштів. При цьому, ОСОБА_6 також наголосив, що гроші потрібно передати якнайшвидше, неодноразово наголошував, що у випадку ненадання грошових коштів до кінця тижня буде вирішено питання про затримання ОСОБА_7 . Крім того, під час зустрічі ОСОБА_6 зателефонував слідчому та попросив відкласти допит ОСОБА_7 на інший день, на що слідчий погодився. У такий спосіб ОСОБА_6 викликав у ОСОБА_5 стійке враження про те, що він дійсно в змозі позитивно вплинути на прийняття рішень відносно ОСОБА_7 іншими особами, створив враження про вигідність та обов`язковість передачі грошових коштів з метою недопущення затримання ОСОБА_7 та подальшого призначення йому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, чим підбурив ОСОБА_5 до давання неправомірної вигоди третім особам.

Близько 10-ї год. 40 хв. 24.07.2015 у дворі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення та заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману, одержав від останньої грошові кошти у сумі 20 тисяч грн. нібито для передачі третім особам за вирішення питань стосовно покарання і не затримання ОСОБА_7 . Розпорядитися одержаними коштами ОСОБА_6 не встиг, оскільки був затриманий на місці події.

ОСОБА_6 усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав настання їх шкідливих суспільно-небезпечних наслідків та бажав їх настання, тобто скоїв злочини з прямим умислом.
Будучи допитаним у судовому засіданні, ОСОБА_6 свою провину визнав частково, зокрема провину за ч.1 ст. 190 КК України визнав повністю, а за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України не визнав.При цьому допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він дійсно працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Роменського міського відділу (з обслуговування міста Ромни та Роменського району) УМВС України в Сумській області і йому було відомо, що відносно мешканця м. Ромни ОСОБА_7 існує кримінальне провадження і останній підозрюється у скоєнні ряду злочинів. Він особисто, як оперативний працівник МВ УМВС, теж в райвідділі спілкувався з ОСОБА_7 і знав, що останній підозрюється в крадіжках масла з трансформаторів, скоєних в групі осіб

15 липня 2015 року на його мобільний телефон зателефонувала невідома жінка, яка потім назвалася дружиною ОСОБА_7 і попросила про зустріч з приводу подальшої долі чоловіка. Під час зустрічі з ОСОБА_5 остання запитувала, що трапилося, бо чоловік їй нічого не розповідає. Він ( ОСОБА_6 ) повідомив, що ОСОБА_7 підозрюють у вчиненні злочину. Далі ОСОБА_6 вирішив шляхом обману отримати від ОСОБА_5 грошові кошти. При цьому виходив з тієї обставини, що за ним в райвідділі були закріплені 2 службові автомашини і потрібні були кошти для їх ремонту. А тому і повідомив ОСОБА_5 , що за 1000 1500 доларів він зможе допомогти у вирішенні долі її чоловіка. При цьому, як пояснив обвинувачений у суді, він взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, вперше скоїв злочин і можливо отримає умовний строк покарання, а тому цю ситуацію вирішив використати в своїх інтересах і для себе особисто отримати кошти, як це зазвичай буває при шахрайстві.

ОСОБА_6 також повідомив суду, що з метою отримання коштів він вирішив грати роль особи, яка має певні зв`язки і може таким чином викликати у ОСОБА_5 враження, що він, за сприяння третіх осіб, може вирішувати певні питання пов`язані з тим, щоб ОСОБА_7 отримав покарання у вигляді умовного позбавлення волі. Надалі в цей же день він ще раз зустрічався з ОСОБА_5 біля кафе «Челентано» і вони домовилися про наступну зустріч, під час якої ОСОБА_5 передасть обумовлену суму грошових коштів.

Як пояснював у суді ОСОБА_6 , перед повторною зустріччю з потерпілою, він спілкувався зі слідчим ОСОБА_8 в провадженні якого перебувала справа, і від нього дізнався, що останній викликав ОСОБА_7 , але був завантажений справами і зустріч перенесе. Використавши вказану інформацію, він ( ОСОБА_6 ) 22.07.2015 року знову зустрівся з потерпілою ОСОБА_5 , щоб отримати кошти. Остання повідомила, що в неї немає грошей, але через день-два гроші будуть. Він перед потерпілою продовжив грати свою роль, якою переконував ОСОБА_5 , що він взмозі за допомогою інших осіб вирішити питання щодо умовного покарання для її чоловіка і щоб його «не закрили».

24.07.2015 року він втретє зустрічався з ОСОБА_5 на вул. Коржівській в м. Ромни. При цій зустрічі також був присутній і ОСОБА_7 . Безпосередньо сама ОСОБА_7 передала йому грошові кошти, які він поклав у задню кишеню своїх джинсів. Після цього він був затриманий працівниками відділу внутрішньої безпеки.

Обвинувачений пояснив, що він розкаюється в скоєнні обману відносно ОСОБА_5 , погодився з тим, що він внаслідок обману незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої, але вважав, що він особисто не підбурював ОСОБА_5 до давання неправомірної вигоди особі, яка займає відповідальне становище, а лише використав ситуацію, яка виникла внаслідок того, що ОСОБА_7 був фігурантом кримінального провадження. Свою провину за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України він не визнає, бо він «потерпілу не підбурював, не кричав на неї, а лише робив вигляд, грав роль, що може сприяти у позитивному вирішенні проблеми ОСОБА_7 » При цьому ніяким службовим особам ні слідчому, ні прокурору, ні суду він не збирався передавати гроші, бо фактично « у нього не було кому передавати і за що передавати кошти».

Незважаючи на такі покази обвинуваченого ОСОБА_6 його провина доведена наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що її чоловіка ОСОБА_7 обвинувачували в тому, що він нібито викрадав трансформаторне масло. Чоловіка було спочатку затримано, а коли він прийшов додому, то розповів їй про те, що працівник міліції ОСОБА_6 з нього вимагає гроші для вирішення справи. Спочатку чоловік їй говорив про суму в гривнях, а потім сказав, що потрібно в іноземній валюті і якщо він надасть відповідні кошти, то справу буде закрито, або ж він отримає умовне позбавлення волі. Побоюючись за долю чоловіка, в середині липня 2015 року вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_6 , номер якого чоловікові повідомив сам ОСОБА_6 . Останній погодився на зустріч, під час якої він пояснив, що справу її чоловіка можна вирішити шляхом передачі коштів і був ображений, що її чоловік до цього часу нічого не передав. Також наголосив, що до кінця місяця йому треба передати суму грошей в іноземній валюті в доларах, вказав 1000 1500 у.о., в гривнях це було більше 30000 грн. Вона ( ОСОБА_5 ) погодилася, бо боялася за долю чоловіка. В цей же день десь через півгодини після розмови, знову зателефонував ОСОБА_6 і запропонував зустрітися. Зустріч відбулася в м. Ромни біля кафе «Челентано» і ОСОБА_6 повідомив, що в її чоловіка ОСОБА_7 дуже погані справи, є вказівка його «посадити» і треба терміново шукати гроші. Вона попросила почекати. Сама 22.07.2015 року зранку вона звернулася з заявою у відділ внутрішньої безпеки про те, що з неї вимагає грошові кошти ОСОБА_6 .

Вдень 22.07.2015 року вона зустрілася із ОСОБА_6 . Останній під час зустрічі телефонував слідчому на ім`я « ОСОБА_9 » і домовлявся, щоб слідчий переніс допит на 24.07.2015 року. ОСОБА_6 говорив, що гроші будуть не особисто йому, а він буде їх передавати вищестоящим органам чи особам вищим за посадою. Вона була налякана і вірила ОСОБА_6 , бо той постійно говорив, що чоловіка «закриють». Під час зустрічі 22.07.2015 року вівся аудіозапис, відповідну техніку їй надали працівники внутрішньої безпеки.

ОСОБА_6 обумовив день і час передачі грошей - 24.07.2015 року о 10 год. 00 хв. Зустріч відбулася на вул. Коржівській,. ОСОБА_6 повідомив їй ( ОСОБА_5 ) та її чоловіку про те, що для вирішення справи треба гроші, які він передасть далі іншим особам. В цей день зранку від працівників СБУ вона отримала 36000 грн. суми обумовленої в гривнях. ОСОБА_6 спочатку не хотів брати гроші в гривнях, а потім погодився. На вимогу ОСОБА_6 вона передала частину грошей 20000 грн. особисто в руки ОСОБА_6 , які він поклав до кишені. Після цього ОСОБА_6 затримали на місці події.

- показами свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що 29.06.2015 року він познайомився з працівником міліції ОСОБА_6 . В цей день його опитували в Роменському МРВ, із ОСОБА_6 був словесний контакт. ОСОБА_6 написав йому свій номер мобільного телефону, щоб він йому зателефонував і домовився про передачу грошей для позитивного вирішення його справи. 02.07.2015 року ОСОБА_6 перетелефонував йому ( ОСОБА_7 ). Зустріч між ними відбулася поблизу магазину «Еліт» в м. Ромни у автомобілі ОСОБА_6 «Форд Сієра». ОСОБА_6 повідомив, що йому треба передати 1000 -1500 доларів США до кінця місяця для вирішення справи і отримання ним ( ОСОБА_7 ) умовного терміну. Він ( ОСОБА_7 ) пояснив, що таких коштів у нього немає, на що ОСОБА_6 відповів, що ще є час їх заробити. Десь через тиждень після цього, він ( ОСОБА_7 ) розповів про все це дружині, яка потім декілька разів зустрічалася із ОСОБА_6 . При передачі коштів 24.07.2015 року він ( ОСОБА_7 ) був присутній особисто. Дружина дістала частину грошей, ОСОБА_6 запитував чому не в доларах, а потім погодився взяти в гривнях. Говорив, що гроші треба буде передати іншим особам. На місці передачі грошей ОСОБА_6 було затримано.

-аудіо та відео записом зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка відбулася 22.07.2015 року. В ході розмови ОСОБА_6 наголосив на необхідності передати йому гроші в доларах США висловив гарантію, що ОСОБА_7 «не сяде, а получе условно», зателефонував третій особі та домовився про перенесення допиту ОСОБА_7 на 24.07.2015 року, вказав ОСОБА_5 , що гроші потрібно передати йому у п`ятницю, після чого він скаже, що потрібно робити та розказувати третій особі, яка «запише як нада», бо «вказівка зверху закрить» «нада людям дать» (а.с. 88)

-аудіо та відеозаписом зустрічі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 24.07.2015 року з якої вбачається, що ОСОБА_5 висловила сумнів у необхідності передачі грошей ОСОБА_6 , зазначивши, що побоюється передати гроші, бо може питання не буде вирішено, а її чоловік після допиту може бути затриманий. На що ОСОБА_6 відповів (дослівно): « ОСОБА_10 сходе його закриють. Потім можете не нести». Після цього вони домовилися, що ОСОБА_5 передасть йому частину грошей, а іншу частину після допиту її чоловіка, на що ОСОБА_6 погодився. Коли ОСОБА_5 передала йому грошові кошти в сумі 20000 грн. ОСОБА_6 обурився, що не у доларах, а у гривні, та поклав одержані грошові кошти до правої задньої кишені джинсів (а.с. 81).

-протоколом про результати оперативно-розшукового заходу від 22.07.2015 року з довідкою за результатами аудіо контролю ОСОБА_6 , на яких об`єктивно зафіксовано обставини зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 22.07.2015 року (а.с. 82 -87)

-протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 24.07.2015 року та протоколом про результати аудіо-відеоконтролю від 24.07.2015 року, у яких зафіксовано обставини зустрічі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 24.07.2015 року, під час якої остання передала грошові кошти обвинуваченому (а.с. 74-80)

-протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів, їх огляду, помітки, вручення та відбору зразків спеціальної хімічної речовини від 24.07.2015 року та протоколом освідування особи від 24.07.2015 року, з яких вбачається, що серії та номери грошових купюр та імітаційних засобів, вручених ОСОБА_5 для передачі ОСОБА_6 співпадають з серіями та номерами купюр, виявлених та вилучених у ОСОБА_6 (а.с. 43 - 49, 50-53)

-висновком судової експертизи з дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 7730 від 27.08.2015 року згідно якого спеціальна хімічна речовина на змивах з долонь ОСОБА_6 , грошових коштах та наданих зразках мають спільну родову належність, тобто співпадають (а.с. 60 64).

Під час розгляду справи у відповідності з вимогами ст. 338 КПК України прокурор змінив обвинувачення і в його останній редакції, зокрема дав юридичну оцінку діям ОСОБА_6 як за ч.1 ст. 190, так і за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України, а саме, що ОСОБА_6 скоїв шахрайство, а також виступив у ролі підбурювача у закінченому замаху на давання неправомірної вигоди службовій особі слідчому ОСОБА_8 , який займав відповідальне становище.

Суд не погоджується з такою юридичною оцінкою дій ОСОБА_6 за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України.

Так, стороною обвинувачення не надано достатніх і переконливих доказів того, що 22.07.2015 року ОСОБА_6 «продовжив шляхом обману запевняти ОСОБА_5 у необхідності передати через нього саме слідчому ОСОБА_8 грошових коштів».

По-перше, такої конкретної обставини не визнав як сам ОСОБА_6 , так і не підтвердила потерпіла ОСОБА_5 .

По-друге, аналіз зафіксованих в ході проведення негласних слідчих дій перемовин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 22.07.2015 року свідчить про те, що ОСОБА_6 не запевняв ОСОБА_5 у необхідності передачі через нього грошових коштів саме слідчому ОСОБА_8 (а.с. 83-87).

З наведеного тексту роздрукованих перемовин і з самого аудіо відеозапису, який був судом уважно переглянутий і прослуханий в судовому засіданні, жодним чином не згадується про те, що грошові кошти підлягають передачі ОСОБА_8 , оскільки таке конкретне прізвище взагалі не згадується.

ОСОБА_6 в своєму спілкуванні з ОСОБА_5 лише згадує про неконкретних осіб: «Я теж людям вашу просьбу передаю», «там дальше уже надо повыше брать», «до 10 у вас время есть, чтобы мне дать тому, кому надо…», «дальше все уже будет решаться выше» (а.с. 83 86).

Також свідок ОСОБА_8 не підтвердив тієї обставини, що з ним ОСОБА_6 обговорював будь-які питання щодо пропозиції, обіцянки чи надання неправомірної вигоди.

Таким чином, в цій частині обвинувачення є недоведеним, воно ґрунтується лише на припущеннях, а тому не може бути інкриміновано ОСОБА_6 в редакції ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 369 КК України.

Суд також вважає, що не можна погодитися і з тим, що дії ОСОБА_6 , які розпочалися 15.07.2015 року підлягають кваліфікації лише за ч.1 ст. 190 КК України.

Незважаючи на позицію сторони захисту про те, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати тільки як шахрайство, тому що його обіцянка передати гроші неконкретним особам була способом заволодіння чужим майном, а не підбурюванням ОСОБА_5 до надання неправомірної вигоди службовій особі, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 України.

Зміст зафіксованих в ході негласних слідчих дій розмов, які відбулися 22.07.2015 року, 24.07.2015 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 свідчать про те, що ОСОБА_6 переконував ОСОБА_5 в тому, що вирішити питання про те, щоб її чоловік отримав умовний термін, та не був «закритий», тобто взятий під варту, можливо тільки шляхом надання грошей третім особам і застерігав, що у випадку ненадходження коштів, її чоловіка очікують негативні наслідки.

Таким чином, дії та розмови, наполягання і умовляння з боку ОСОБА_6 і штучне створення ним такої конкретної ситуації, коли ОСОБА_5 змушена була передати кошти боячись за долю чоловіка саме й свідчать про те, що ОСОБА_6 викликав у ОСОБА_5 умисел на надання неправомірної вигоди третім особам.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 створив ОСОБА_5 такі умови, за яких остання була змушена погодитися на незаконну пропозицію ОСОБА_6 , оскільки не бажала настання шкідливих наслідків у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності свого чоловіка ОСОБА_7 та подальшого уникнення ним покарання у вигляді позбавлення волі.

Сам ОСОБА_6 , заперечуючи вчинення ним такого злочину, фактично визнав обставини його вчинення.

При цьому суд враховує правовий висновок ВСУ у справі № 5-3кс15від 26.03.2015 року, а саме, якщо винний отримує від іншої особи гроші чи цінності нібито для передачі службовій особі як хабар, маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить кваліфікувати як шахрайство і кваліфікувати за відповідною частиною ст. 190 КК України. Однак, якщо при цьому винний сам схилив хабародавця до передачі йому цінностей, його дії належить кваліфікувати як підбурювання до закінченого замаху на дачу хабара, тобто ще за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15 КК України і відповідною частиною ст. 369 КК України.

Суд також відкидає версію сторони захисту про те, що ОСОБА_5 фактично спровокувала ОСОБА_6 на підбурювання до закінченого замаху на отримання неправомірної вигоди.

На глибоке переконання суду, саме ОСОБА_6 15.07.2015 року був ініціатором як обману ОСОБА_5 , з метою отримати від неї кошти, так і виступив в ролі підбурювача на закінчений замах при наданні неправомірної вигоди службовій особі.

В основу обвинувального вироку суд покладає відповідні покази саме ОСОБА_5 стосовно подій і домовленостей, які відбувалися між нею і ОСОБА_6 саме 15.07.2015 року.

ОСОБА_6 в судовому засіданні 05.11.2015 року погодився з цими показами, пояснивши, що саме він оприлюднив ОСОБА_5 грошову суму в доларах, яку слід їй надати для нього, щоби він ( ОСОБА_6 ) за сприяння третіх осіб за певну суму коштів вирішив питання щодо процесуальної долі ОСОБА_7 .

Всі послідуючі контакти між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 22.07.2015 року і 24.07.2015 року, які перебували під контролем спецслужб, прямо випливали із сформованого умислу і наміру ОСОБА_6 як на отримання шахрайським шляхом коштів, так і на передачу коштів нібито третім особам.

Суд переконаний, що в даному випадку є суттєва різниця між ймовірною провокацією, про яку згадує сторона захисту, і законною формою слідчих дій, які відбувались внаслідок заяви ОСОБА_5 до спецслужб про протиправні дії ОСОБА_6 після 15.07.2015 року.

Таким чином, дослідивши всі надані сторонами докази і перевіривши їх у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 190 і ч.4 ст.27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив шахрайство шляхом обману і підбурювання до закінченого замаху на давання неправомірної вигоди службовим особам.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, з яких злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України є злочином невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України є злочином середньої тяжкості, а також враховує, дані про особу винного, який раніше не судимий, та обставини передбачені ст. ст. 66-67 КК України.

Обставин, які обтяжують призначення покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують призначення покарання ОСОБА_6 , суд визнає його першу судимість і каяття. Фактично ОСОБА_6 визнав майже всі обставини скоєних ним злочинів і жалкує з цього приводу.

Суд звертає увагу на те, що обсяг обвинувачення ОСОБА_6 істотно зменшився, оскільки кримінальне провадження до суду надійшло, зокрема за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 369 КК України, а винним його суд визнає за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України.

Крім цього, суд не може не врахувати, що ОСОБА_6 виключно позитивно характеризується, як за місцем попередньої і нинішньої своєї роботи, так і за місцем проживання (а.с. 71, 93, 107), його дружина є вагітною (а.с. 117), а батьком є інвалідом (а.с. 91).

Судом також береться до уваги, що тяжких наслідків від злочинів не настало, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана (а.с. 114), сам капітан міліції ОСОБА_6 звільнений з ОВС (а.с. 69), а такий державний орган як міліція ліквідовано у зв`язку з введення в дію Закону України «Про національну поліцію», який вступив в дію 07.11.2015 року.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування ним реального покарання в місцях позбавлення волі, оскільки таке покарання буде занадто суворим і несправедливим до ОСОБА_6 .

В той час суд переконаний, що він повинен нести реальне покарання за скоєні злочини, в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Саме таке покарання у виді обмеження волі буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_6 , та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.11 ст.182 КПК України, після набрання вироком законної сили, застосований до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді застави припиняє свою дію, а предмет застави повертається заставодавцю.

З обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати на проведення хімічної експертизи (висновок №7730 від 27.08.2015 року) в сумі 2457,6 грн.

Купюри номіналом 200 грн. (з яких 2 справжні, тобто 400 грн., та 98 купюр імітаційні засоби) в загальній сумі 20000 грн. слід повернути УВБ в Сумській області ДВБ Національної поліції України; джинси синього кольору та футболку синього кольору повернути ОСОБА_6 ; мобільний телефон «НТС» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 конфіскувати у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки,

-за ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді трьох років обмеження волі.

Грошові кошти у сумі 24360 грн., внесені за ОСОБА_6 як заставу повернути заставодавцю.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 2457 (дві тисячі чотириста п`ятдесят сім) грн. 60 коп. за проведення хімічної експертизи №7730 від 27.08.2015 року.

Купюри номіналом 200 грн. (з яких 2 справжні, тобто 400 грн., та 98 купюр імітаційні засоби) в загальній сумі 20000 грн. - повернути УВБ в Сумській області ДВБ Національної поліції України; джинси синього кольору та футболку синього кольору повернути ОСОБА_6 ; мобільний телефон «НТС» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 конфіскувати у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: підпис ...

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1