№ провадження 1-кс/646/4217/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.15року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 27.07.2015р. про закриття кримінального провадження №0000019 від 11.02.2015р.,-
в с т а н о в и в :
Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить скасувати постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 27.07.2015р. про закриття кримінального провадження №0000019 від 11.02.2015р.

Скарга обґрунтована тим, що, на думку, заявника, слідчий не повно провів досудове розслідування та не в повному обсязі дослідив обставини, які мають суттєве значення.
В судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу та доводи, якими вона обґрунтована, додатково пояснивши, що вважає проведене досудове розслідування не об`єктивним.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Прокуратурою Харківської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 11.02.2015р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 27.01.2015р. за клопотанням підсудного ОСОБА_4 , засудженого вироком Московського районного суду м.Харкова від 12.08.2014р. за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про застосування до нього недозволених методів ведення досудового слідства співробітниками Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
27.07.2015р. старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях колишнього старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , заступника начальника СКР Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_7 , старшого оперуповноваженого СКР Московського РВ ХМУ ГМВСУ в Харківькій області ОСОБА_8 , дільничного інспектора ДІМ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Московського районного суду м.Харкова знаходилась кримінальна справа №643/1706/13-к відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 т.115 КК України, за фактом замаху на вбивство ОСОБА_10 21.08.2012р. на зупинці громадського тролейбусу біля будинку №12 по вул.Гарібальді у м.Харкові.
Вироком Московського районного суду м.Харкова від 12.08.2014р. ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до восьми років позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.04.2015р. вказаний вирок суду було залишено без змін.
Заявник підтвердив ці обставини у судовому засіданні.
Під час розгляду кримінальної справи судом першої інстанції також перевірялися доводи заявника про те, що він змушений був себе оговорить під час досудового розслідування у зв`язку з недозволеними методами ведення слідства.
Так, вироком суду від 12.08.2014р., який набрав законної сили, встановлено, що досліджені судом докази, якими підтверджується винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, не викликають сумніву у їх достовірності, оскільки по суті співпадають, не суперечать один одному, отриманні та закріплені у встановленому законом порядку, об`єктивні, а тому визнані судом достовірними та такими, що відповідають дійсності.
При цьому судом у вказаному вироку надано критичну оцінку показанням ОСОБА_4 , в яких він заперечував свою винуватість, як таким, що є тактикою захисту та бажанням ухилитися відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються іншими доказами у справі у їх сукупності та взаємозв`язку.
Крім того, у вказаній ухвалі від 03.04.2015р. апеляційний суд зазначив про безпідставність доводів засудженого та його захисника щодо порушення прав на захист на досудовому розслідуванні, оскільки з матеріалів кримінальної справи встановлено, що засудженому було надано захисника з моменту затримання.
Під час допиту у цьому кримінальному провадженні в якості потерпілого ОСОБА_4 пояснив, що змушений був оговорити себе у вчиненні інкримінованого йому злочині, а саме, замаху на вбивство ОСОБА_11 , ОСОБА_12 оскільки співробітники міліції застосовували до нього заходи психічного та фізичного впливу. Також ОСОБА_4 пояснив, що не звертався за медичною допомогою, але 23.08.2012р. співробітники конвою доставили його до лікарні невідкладної медичної допомоги, де йому було надано медичну допомогу, а саме, зашито верхню губу та ясну. Ці тілесні ушкодження він отримав від потерпілого ОСОБА_11 21.08.2012р., про що він вказав лікарю.
Крім того, під час досудового розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що є адвокатом та був захисником ОСОБА_4 у вищевказаній кримінальній справі, у тому числі, приймав участь під час допиту останнього 23.08.2012р. в якості підозрюваного. В його присутності працівники міліції не застосовували недозволених методів фізичного та психологічного впливу. З боку ОСОБА_4 не надходило скарг щодо застосування відносно нього заходів фізичного та психологічного характеру працівниками міліції.
Як вбачається з копії протоколу допиту підозрюваного від 23.08.2012р. в присутності захисника ОСОБА_13 . ОСОБА_4 пояснив, що співробітниками міліції до нього не застосовувалися заходи фізичного та психологічного впливу, та він не має скарг. Також ОСОБА_4 пояснив, що наявна у нього травма у вигляді розсічення верхньої губи була отримана ним від удару потерпілого кулаком в обличчя.
Також був допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що з травня 2011 року по вересень 2012 року працював на посаді слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та в його провадженні перебувала вищевказана кримінальна справа відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України за фактом замаху на вбивство ОСОБА_10 . Пі час проведення слідчих дій за участі підозрюваного ОСОБА_4 останнім не заявлялися будь-яких скарг про застосування до нього з боку працівників міліції незаконних заходів фізичного або психологічного впливу, а у всіх слідчих діях за його участю приймав участь захисник.
Допитані в якості свідків співробітники СКР Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , які здійснювали оперативно-розшукові заходи у кримінальній справі відносно ОСОБА_4 , також пояснили, що під час досудового слідства ними не застосовувалися незаконні методи психологічного та фізичного впливу на останнього.
Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слідчим було долучено копії матеріалів з вищевказаної кримінальної справи, які засвідчені належним чином на виконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 06.05.2015р., якою було скасована попередня постанова слідчого від 20.03.2015р. про закриття кримінального провадження.
Крім того, слідчим вживалися заходи для виклику для допиту в якості свідка ОСОБА_15 , який був свідком у вищевказаній кримінальній справі відносно ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, в якому містяться копії повісток про виклик цієї особи до слідчого, опису вкладень у поштове відправлення цінним листом на адресу ОСОБА_15 повістки, рапортами слідчого про неприбуття останнього на виклик.
Ці процесуальні дії проводилися слідчим на виконання вищезазначеної ухвали слідчого судді від 06.05.2015р., в якій зазначалося про необхідність допиту свідка ОСОБА_15 за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 21.08.2012р., та у разі розбіжностей у показаннях ОСОБА_4 та ОСОБА_15 виконати слідчі дії, передбачені ч.9 ст.224 КПК України.
Разом з тим, вищевказаними вироком від 12.08.2014р. та ухвалою апеляційного суду від 03.04.2015р. встановлено обставини отримання 21.08.2012р. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, очевидцем яких був свідок ОСОБА_15 , а саме, під час конфлікту, який стався з вини ОСОБА_4 , між останнім та потерпілим ОСОБА_16 , який у відповідь на дії ОСОБА_4 наніс йому удар кулаком у обличчя. Згідно з вказаними судовими рішеннями ці обставини встановлені під час дослідження показань свідка ОСОБА_15 та протоколу очної ставки між цим свідком та ОСОБА_4 .
Таким чином, з урахуванням вищезазначених обставин, встановлених вироком Московського районного суду м.Харкова від 12.08.2014р. та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03.04.2015р., процесуальних підстав для проведення слідчих дій, передбачених ч.9 ст.224 КПК України за участі свідка ОСОБА_15 , немає, оскільки під час досудового розслідування ці обставини слідчим з`ясовано та їм надано належну оцінку у оскаржуваній постанові.

Крім того, на виконання вказівок слідчого судді слідчим було допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що працює на посаді дільничного інспектора СДІМ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з 20.05.2010р., заявник ОСОБА_4 йому не знайомий та він не пам`ятає, щоб його залучали та він приймав участь при супроводженні кримінальних справ, пов`язаних з умисними вбивствами або замахами на вчинення таких злочинів.
Також слідчим було перевірено доводи заявника щодо його затримання та доставки до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, з метою чого направлено відповідні запити до Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області про надання журналу запрошених, відвідувачів та доставлених, а також журнал надання медичної допомоги особам, які утримуються в черговій частині Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
За інформацією Московського РВ (лист від 25.02.2015р. №67/7920) вказані журнали за 2012 рік знищені згідно з актом знищення №8318 від 28.02.2014р.

Таким чином, проаналізувавши мотиви та висновки оскаржуваної постанови та перевіривши їх дослідженими в ході розгляду скарги матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим вичерпано всі процесуальні можливості перевірки доводів заяви про злочин та прийняте обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 т.284 КПК України. Висновки цього рішення слідчого відповідають фактичним обставинам, що підтверджується матеріалами кримінального провадження..

Також під час оцінки доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, необхідно звернути увагу на ту обставину, що ОСОБА_4 заявив про вчинення відносно неї кримінального правопорушення співробітниками міліції лише після надходження кримінальної справи до суду.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Положеннями пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані обставини, слідчий суддя вважає, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні органом досудового розслідування було виконано вимоги ст.ст.2, 40, 93, 94 КПК України, і слідчим вичерпані процесуальні можливості та проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, в результаті яких прокурор, оцінивши забрані ним докази, прийняв обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі. В той же час, доводи скарги не спростовують висновків оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 27.07.2015р. про закриття кримінального провадження №0000019 від 11.02.2015р.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1