УХВАЛА

справа № 201/1574/14-к
провадження № 1кс/201/518/2014

14 лютого 2014 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

У складі:
Головуючого слідчого судді ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2

За участю:
Прокурора ОСОБА_3
Заявника ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 11 січня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 11 січня 2014 року. В обґрунтування своєї скарги заявник вказував на те, що ним на адресу Генеральної прокуратури України було направлено заяву про вчинене кримінальне правопорушення, яка була перенаправлена на адресу прокуратури Дніпропетровської області та на яку заявнику було надано відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей до реєстру, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 , просив скасувати рішення прокуратури від 16.01.2014 року №06/4-3708-13 та зобов`язати посадових осіб прокуратури Дніпропетровської області занести відомості вказані у його заяві до реєстру.
Заявник у судовому засіданні в режимі відеоконференцзвЙязку, доводи скарги підтримав на її задоволенні наполягав.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на відсутність підстав для внесення відомостей вказаних у заяві до реєстру, а також на те, що законність процесуальних дій вказаних у заяві скаржника була перевірена судом яким було винесено вирок стосовно ОСОБА_4 .
Заслухавши думку сторін, а також дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою від 11 січня 2014 року про вчинений, на його думку, злочин, яка була перенаправлена до прокуратури Дніпропетровської області для проведення перевірки та вжиття заходів прокурорського реагування.
Прокуратурою Дніпропетровської області заявнику було направлено лист-відповідь від 16 січня 2014 року, відповідно до якого доводи викладені у заяві ОСОБА_4 не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тому реєстрація його заяви у ЄРДР уповноваженою на те особою не здійснювалась.
Як вбачається з тексту листа прокуратури від 16.01.2014 року №06/4-3708-13 та пояснень прокурора, наданих у судовому засіданні, факти, викладені у зверненні ОСОБА_4 , не містили в собі ознак кримінального правопорушення, тому така заява була розглянута в порядку ЗУ «Про прокуратуру». Крім того, факти викладені у зверненні ОСОБА_4 мали бути перевірені Дніпропетровським районним судом, на розгляді в якому перебували матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.ст. 146 ч.2, 187 ч.4, 263 ч.2, шляхом надання оцінки належності та допустимості доказів під час розгляду справи, яка на даний час розглянута з постановленням обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_4 .
Аналізуючи доводи прокурора в контексті з вимогами кримінального процесуального кодексу суд приходить до наступного.
Статтею 214 КПК України визначено обов`язковість внесення заяв та повідомлень саме про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.
При цьому, зважаючи на наявність інших форм звернення особи за захистом своїх законних прав та інтересів до правоохоронних органів, а також заходів реагування на їх порушення, передбачених, окрім іншого, Законом України «Про прокуратуру», слід відокремлювати заяви на ті, що містять в собі ознаки злочину та ті, що не містять таких. Форми реагування на них, за таких обставин, встановлюються іншими нормативними актами, а не КПК України.
Надаючи оцінку заяві ОСОБА_4 , яку останній розцінює, як заяву про вчинений злочин, суд погоджуючись з позицією прокуратури, вважає, що надання оцінки викладеним в ній доводам повинно здійснюватись не під час досудового розслідування, а судом, в провадженні якого перебувала справа. Так, доводи скаржника про порушення процесуального законодавства посадовими особам правоохоронних органів при здійсненні досудового розслідування стосовно нього стосуються питання належності і допустимості доказів у кримінальному провадженні. При цьому надання їм оцінки, відповідно до положень ст. 94 КПК України, є компетенцією суду на розгляді у якого перебуває кримінальне провадження та не може бути виключною підставою для внесення цих відомостей до ЄРДР.
Враховуючи те, що вказаним заявником обставинам оцінка повинна надаватися судом, на розгляді в якого перебуває кримінальне провадження стосовно нього, суд вважає, що підстав для задоволення його скарги не має, оскільки предметом оскарження відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України може бути виключно факт невнесення до ЄРДР заяви, що містить відомості про вчинене кримінальне правопорушення, обов`язок вносити до реєстру зави, що не містять в собі таких відомостей та перевірка за якими повинна здійснюватись не в порядку досудового розслідування кримінального провадження, у прокурора відсутній.
З урахуванням вищевикладених обставин, а також приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 110, 214, 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 11 січня 2014 року відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1