Справа № 1- 127/2011 р.
В И Р О К

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

29 грудня 2011 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого Захарченко Д.В.

при секретарі Титовій Т.Е.

за участю прокурора Коншиної Н.В.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, судимого: 27.04.2006 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 31.05.2007 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 30.04.2010 р. по відбуттю покарання, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого вантажником ТОВ "Ківіт", має неповнолітню дитину, не судимого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчинені злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.05.2010 р. близько 23.50 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_4, який діяв повторно, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, біля будинку № 31-А по вул. 11-й Поздовжній в м. Миколаєві, маючи намір на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою, відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілої ОСОБА_3, викрали належні їй сумку, вартістю 150 грн., гаманець, вартістю 80 грн, гроші в сумі 500 грн., мобільний телефон "Самсунг", що матеріальної цінності не має, мобільний телефон "LG-GD 330", вартістю 1198 грн., сім-карту оператора "МТС", вартістю 10 грн., флеш-карту, вартістю 30 грн., навушники до телефону "LG", що матеріальної цінності не мають, блютуз до телефону "LG", вартістю 390 грн., чим завдали потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 2 358 грн.

Підсудний ОСОБА_4 покази давати відмовився, пояснивши лише, що з ним при вчиненні злочину був не Красюк, а його знайомий - ОСОБА_6, а будучи допитаним на досудовому слідстві, показав, що вказаний злочин вчинив в стані алкогольного сп'яніння та викрав сумку у ОСОБА_3 (а.с. 69, 101)

Підсудний ОСОБА_5 винним себе не визнав та показав, що 18.05.2011 р. близько 18.00 год. у дворі свого будинку він разом з ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, які звинуватили його у викраденні мобільного телефону, провели з порушеннями, очну ставку та впізнання, за участю потерпілої, що перебувала в стані спяніння та вказала на нього, як на грабіжника. Мобільний телефон "LG", він взяв у ОСОБА_4 перед затриманням та продав своїй дружині. При цьому, ОСОБА_4 не пояснював про походження вказаного телефону.

Потерпіла ОСОБА_3 показала, що 18.05.2010 р. близько 23.50 год. коли вона з невісткою ОСОБА_7, йшли по пр. Миру до свого будинку, на неї напали ОСОБА_4 та ОСОБА_5. При цьому, Красюк вдарив її по голові та вирвав сумку, а ОСОБА_4 намагався вирвати сумку у ОСОБА_7, але вона вчинила йому опір. Місце події було добре освітлено та вона в подальшому з впевненістю упізнала підсудних в міліції та в стані сп'яніння не знаходилася. У неї викрали мобільний телефон "Самсунг" та телефон "LG", гаманець, сім-карту, флеш-карту, блютуз, гроші в сумі 500 грн., що знаходилися у сумці. Працівниками міліції їй було повернуто телефон "LG", сумку та гаманець.

Допитана у якості потерпілої, ОСОБА_7, показала, що 18.05.2010 р. близько 23.50 год., коли вона йшла з жінкою свого брата, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 напали на них, Красюк вирвав сумку у ОСОБА_3, а ОСОБА_4 за допомогою ОСОБА_5 також застосовуючи насильство виривав сумку у неї. Місце події було освітлено, тому вона в міліції упізнала підсудних.

При пред'явлені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 копії заяви про видачу паспорта ОСОБА_6 (а.с. 73), вони пояснили, що вказана особа на місці події не знаходилася.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 18.05.2010 р. близько 23.00 год., йому зателефонувала його сестра ОСОБА_7 та повідомила, що в його дружини викрали сумку. Коли вони прийшли додому, він вийшовши на вулицю знайшов сумку дружини, з гаманцем, в якому були відсутні гроші. Після чого, дружина та сестра пішли до міліції.

Свідок ОСОБА_9 показала, що влітку 2010 року її співмешканець Красюк продав їй мобільний телефон "LG", пояснивши, що цей телефон продає його знайомий та він не є краденим. Вказаний телефон був вилучений працівниками міліції які пояснили, що до його викрадення причетний її брат ОСОБА_9, затримали брата та ОСОБА_5. 18.05.2010 р. Красюк був вдома.

На досудовому слідстві, свідок показала, що не пам'ятає чи був вдома Красюк, за декілька днів перед затриманням (а.с. 29)

Згідно копії чеку вартість телефону "LG-GD 330", становить 1198 грн. (а.с. 5)

Згідно протоколу виїмки від 07.06.2010 р., у ОСОБА_9 був вилучений мобільний телефон "LG-GD330". (а.с. 25)

Згідно розписок потерпілої ОСОБА_3, їй повернули викрадені у неї мобільний телефон "LG-GD 330", сумку та гаманець (а.с.28, 87).

З врахуванням викладеного, суд находить вину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведеною і кваліфікує дії підсудного ОСОБА_4 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно; дії підсудного ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При цьому приймає до уваги покази потерпілої ОСОБА_3 та допитаної в якості потерпілої ОСОБА_7, які в судовому засіданні впевнено вказали на підсудних, як на осіб, що вчинили злочин, дані про знаходження викраденого майна у ОСОБА_5 після вчинення злочину.

Зважаючи на це, а також на те, що потерпілі в судовому засіданні не вказали, що злочин разом з ОСОБА_4 вчинила інша невстановлена особа, на яку посилався ОСОБА_10, суд критично ставиться до показів підсудних ОСОБА_4, ОСОБА_5С та свідка ОСОБА_9 про непричетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, враховуючи також, що про знаходження підсудного ОСОБА_5 вдома під час вчинення злочину, свідок показала лише в судовому засіданні, хоча на досудовому слідстві таких обставин пригадати не змогла.

При призначенні покарання ОСОБА_4, суд враховує, що підсудним вчинено тяжкий злочин, особу підсудного, який раніше судимий, характеризується негативно, відсутність обставин помякшуючих покарання, обставину обтяжуючу покарання - вчинення злочину у стані сп'яніння, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

При призначенні покарання ОСОБА_5, суд враховує, що підсудним вчинено тяжкий злочин, особу підсудного, який не судимий, характеризується позитивно, має неповнолітню дитину, відсутність обставин помякшуючих та обтяжуючих покарання, та вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги дані про особу підсудного ОСОБА_5, вчинення ним злочину вперше, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Позов потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1600 грн., суд вважає необхідним, на підставі ст.1166 ЦК України, задовольнити частково, в розмірі 172 грн., з врахуванням вартості повернутого потерпілій майна.

Крім того, прокурором в ході судового слідства, в порядку передбаченому ст.277 КПК України, було змінено обвинувачення, пред'явлене досудовим слідством ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та пред'явлено підсудним обвинувачення у вчиненні замаху на заволодіння майном ОСОБА_7

При цьому, прокурором були грубо порушені вимоги кримінально-процесуального законодавства, щодо порядку зміни обвинувачення та пред'явлення нового обвинувачення.

Так, відповідно до ч.2 ст.275 КПК України, в разі необхідності доповнити чи змінити пред'явлене обвинувачення або порушити кримінальну справу по новому обвинуваченню суд додержується правил, встановлених в ст.276, 277 Кодексу.

Згідно ст.277 КПК України, під час судового розгляду прокурор вправі змінити пред'явлене особі обвинувачення, та така зміна обвинувачення не допускається, якщо цим буде порушено правило обов'язковості проведення досудового слідства, у разі чого прокурор заявляє клопотання про повернення справи на додаткове розслідування.

Тобто, ст.277 КПК України встановлює лише порядок зміни вже пред'явленого особі обвинувачення, і не встановлює порядку пред'явлення нового обвинувачення в ході судового розгляду.

Вирішення питання про нове обвинувачення, регулюється ст.276 КПК України, згідно якої, коли дані судового слідства вказують, що підсудний вчинив інший злочин, по якому обвинувачення не було йому пред'явлено, суд за клопотанням прокурора чи потерпілого, не зупиняючи розгляду справи, виносить ухвалу, а суддя - постанову, якими про вчинення цього злочину повідомляє прокурора, а у тих випадках, коли нове обвинувачення тісно зв'язане з початковим і окремий розгляд їх неможливий, вся справа повертається для додаткового розслідування.

В ході судового слідства було дійсно встановлено, що підсудні вчинивши відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_3, вчинили і замах на заволодіння майном ОСОБА_7, при цьому, дані судового слідства вказують на те, що такі дії підсудних були вчиненні фактично одночасно, за попередньою змовою в ході заволодіння майном ОСОБА_3, в зв'язку з чим, пред'явлене прокурором нове обвинувачення тісно пов'язане з початковим і окремий його розгляд, зважаючи на вимоги ст.276, 277 КПК України, неможливий та потребує проведення досудового слідства, а так і повернення справи для додаткового розслідування, оскільки пред'явлення обвинувачення особі, можливе лише на стадії досудового слідства, відповідно до вимог ст.131, 132, 140 КПК України.

Проте, направлення справи на додаткове розслідування з таких підстав, з огляду на вимоги ст.276, 277 КПК України, допускається тільки за клопотанням прокурора або потерпілого, яке ні прокурором, ні потерпілою не заявлялося.

Більш того, пред'явлення обвинувачення, відповідно до вимог ст.94, 113, 131 КПК України, можливе лише після порушення кримінальної справи, а справа за фактом замаху на заволодіння майном ОСОБА_7 навіть не була порушена, а порушена за фактом відкритого заволодіння майном ОСОБА_3

За таких обставин, зміна прокурором, в порядку ст.277 КПК України, обвинувачення з пред'явленням нового обвинувачення, є неможливою.

Згідно ч.1 ст.275 КПК України, розгляд справи провадиться тільки в межах пред'явленого підсудним обвинувачення.

Враховуючи, що підсудним з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства було пред'явлене лише обвинувачення у відкритому заволодінні майном ОСОБА_3, суд розглянув справу тільки межах цього обвинувачення, а розгляд справи, відносно підсудних за обвинуваченням у замаху на заволодінні майном ОСОБА_7, зважаючи на пред'явлення такого обвинувачення з грубим порушенням порядку, встановленого Кримінально-процесуальним кодексом України, суд вважає неможливим.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк покарання обчислювати з 08.06.2010 р.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, з'являтися для реєстрації в ці органи та повідомляти їх про зміну місця проживання.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 строк перебування засудженого під вартою з 08.06.2010 р. по 17.06.2010 р.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити - підписку про невиїзд.

Речові докази: мобільний телефон "LG-GD 330", сумку, гаманець - повернути потерпілій ОСОБА_3; сумку, гаманець, ключ від квартири, блиск для губ, пудру, парфуми - повернути ОСОБА_7

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_3 - 172 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, а засудженими з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: