Номер провадження 1-кп/201/601/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
28 червня 2015 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кафе «Трон», розташованого за адресою буд. № 21д по пр. Героїв в м. Дніпропетровську, побачив на столі телефон моделі «Мокіа Е53-І» срібного кольору імей НОМЕР_1 , та чоловіче портмоне чорного кольору, яке належить ОСОБА_5 , яке визначив об`єктом свого злочинного посягання, після чого у ОСОБА_6 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна.
Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій раптово виниклий, злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу під час виходу з приміщення вищезазначеного закладу повз столу на якому лежали вищезазначені речі, взяв вказане майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: телефон моделі «Мокіа Е53-І» срібного кольору імей НОМЕР_1 , вартістю 445 гривень 00 копійок, портмоне чоловіче чорного кольору з пластиковою карткою банку ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» серійний номер № НОМЕР_2 , на якій знаходились грошові кошти у розмірі 16 500 гривень 00 копійок. Після чого ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний намір до кінця з таємно викраденим майном залишив приміщення - кафе «Трон», в результаті чого залишив місце скоєння злочину. Після того, в той же день 28 червня 2015 року продовжуючи свій злочинний намір, з корисних мотивів та особистої зацікавленості в телефонній книзі контактів викраденого телефону «Nокіа Е53-1» знайшов чотирьохзначний номер та вирішивши, що це є збережений пін код від банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» серійний номер № НОМЕР_2 , одразу спрямував до терміналу банку «ПриватБанк» № 8865, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ вул. Бульвар Слави, буд. №1, де скориставшись відомим йому пін кодом о 20 годині 15 хвилин зняв грошову суму у розмірі 1 600 гривень 00 копійок, після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинній умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає одразу о 20 годині 16 хвилин зняв ще 2 000 гривень 00 копійок з вище вказаного терміналу банкомата «ПриватБанк».
В той же день, 28 червня 2015 року ОСОБА_4 спрямував до терминалу «ПриватБанк» № 2069, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 30д, де о 20 годині 23 хвилині зняв з банківської картки ПАТ « ПриватБанк» серійний номер № НОМЕР_2 ще 5 000 гривень 00 копійок.
Після чого в той же день 28 червня 2015 року ОСОБА_4 спрямував до терміналу «ПриватБанк» № 6864, розташованого по пр. Героїв, 37-б де о 20 годині 37 хвилин зняв з банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» серійний номер № НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, та 20 годині 40 хвилин зняв грошові кошти у розмірі 2 900 гривень 00 копійок, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, таким чином причинивши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 16 945 гривень 00 копійок.
Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і показав, що 28 червня 2015 року, близько 18 години, знаходячись в приміщенні кафе «Трон», розташованого за адресою буд. № 21д по пр. Героїв в м. Дніпропетровську, побачив на столі мобільний телефон та чоловіче портмоне, за яким ніхто не дивився та скориставшись такою нагодою, вирішив їх викрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто спостерігає, під час виходу з кафе, проходячи повз столу на якому лежали речі непомітно викрав телефон та гаманець. Після чого, покинувши кафе, оглянув вміст портмоне та виявив пластикову картку банку «Приватбанк», яку залишив собі разом із телефоном, а портмоне викинув по дорозі. В телефонній книзі контактів викраденого телефону знайшов чотирьохзначний номер та вирішивши, що це є збережений пін код від викраденої картки, та одразу пішов до терміналів банку «Приватбанк», розташованих по вул. Бульвар Слави та пр. Героїв, де скориставшись відомим йому пін кодом приблизно з 20 години по 20 годину 40 хвилин зняв різні грошові суми на загальну суму 16 945 гривень 00 копійок, які в подальшому витратив на особисті потреби. При цьому не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого накопичувача, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і обвинувачений винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 89 КК України є несудимим, має середню спеціальну освіту, офіційно непрацевлаштований, не одружений, за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченого, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставини, що пом`якшують покарання, які приведені вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 92 (дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у даному кримінальному проваджені відсутні.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та реєстрації;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 92 (дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок на користь держави.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1