Справа №459/3207/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0001625 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волсвин, Сокальського р-н., Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, без судимості, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в учиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 на початку серпня 2015 року, в нічний час доби, перебуваючи у приміщенні під`їзду № 1 на АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужою майна для власного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав з цього підїзду належний потерпілому ОСОБА_5 велосипед, марки «ВМХ», після чого з викраденим з місця злочину втік, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 900 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 в ніч з 22.08.2015 року на 23.08.2015 року, перебуваючи на АДРЕСА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, незаконно заволодів мотоциклом, марки «ЧЗТ-350» д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_6 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 12000 гривень.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні обох злочинів визнав,повністю погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, та дав показання, що відповідають обставинам, зазначеним у ньому. При цьому зазначив, що зараз має намір працевлаштуватися. Він проживає разом зі своєю матірю та молодшими від нього чотирма сестрами та одним братом. У вчиненому щиро розкаявся, просив його не позбавляти волі.

Оскільки усі обставини кримінального провадження учасниками судового провадження не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин кримінального провадження, не маючи сумнівів у добровільності їх позиції, ураховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, суд, виходячи з положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати усі докази щодо обставин кримінального провадження, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України відповідно.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому за кожен із злочинів, суд ураховує тяжкість учинених злочинів, які є відповідно злочином середньої тяжкості та тяжким.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною молодого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, без судимості, не працює, проживає з матір`ю та молодшими сестрами й братом, які, виходячи з повідомлених ним даних, є неповнолітніми.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому за кожен із злочинів, є його щире каяття у їх вчиненні, активне сприяння у їх розкритті, повернення викраденого майна обом потерпілим, відсутність у потерпілого ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого та його прохання суворо не карати обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому за будь-який із злочинів, судом не встановлено.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження учинення нових злочинів можливі лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі за кожен із злочинів, визначивши остаточне покарання за ст. 70 КК України. При цьому, виходячи з поганого майнового стану обвинуваченого, який проживає у багатодітній сім`ї, додаткове покарання у виді конфіскації майна за злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, йому призначати не слід.

Ураховуючи сукупність пом`якшуючих за кожне із покарань обвинуваченому обставин, його молодий вік, те, що він вчинив злочини приблизно через два місяці після досягнення повноліття, має намір працевлаштуватися, чим зможе допомагати своїй матері в утриманні молодших дітей, його щире каяття, повернення предметів злочинів потерпілим, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливі без відбування призначеного покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази: велосипед «ВМХ» та мотоцикл «ЧЗТ-350», д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, передані на відповідальне зберігання потерпілим - залишити на їх зберіганні до набрання вироком законної сили, після чого вважати повернутими як законним володільцям на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком в 1(один) рік;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком у 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим строком у 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю у 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: велосипед «ВМХ» та мотоцикл «ЧЗТ-350», д.н.з. НОМЕР_1 , 1988 року випуску, передані на відповідальне зберігання потерпілим - залишити на їх зберіганні до набрання вироком законної сили, після чого вважати повернутими їм як законним володільцям.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1