Справа № 635/7780/15-к
Провадження № 1-кс/635/846/2015
У Х В А Л А
12 жовтня 2015 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання прокурора Харківської міжрайонної прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0003268 від 21.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Харківської міжрайонної прокуратури юрист 2 класу ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про накладення арешту, в якому просить надати дозвіл на арешт, а саме розпоряджатися будь-яким чином та використовувати Mercedes-Benz модель 19.44, номер кузова НОМЕР_1 з номерами д.р. НОМЕР_2 з завантаженою в нього деревиною, вилучених в ході огляду місця події поблизу стаціонарного посту ДАІ «Кемпінг» в с. Високий, Харківського р-ну.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 06.10.2015 співробітниками органів внутрішніх справ на стаціонарному посту ДАІ «Кемпінг» в с. Високий, Харківського району, Харківської області було зупинено вантажний автомобіль Mercedes-Benz модель 19.44, номер кузова НОМЕР_1 з номерами д.р. НОМЕР_2 , який перевозив кругляк деревини. В ході перевірки жодних документів на деревину водієм ОСОБА_5 співробітникам органів внутрішніх справ надано не було. Останній пояснив, що він працює водієм на ФОП « ОСОБА_3 ». 06.07.2015 йому зателефонував диспетчер з підприємства та повідомив, що є замовлення на перевезення деревини з м. Мерефа до м. Харків та надала контактний номер замовника. Після цього він зустрівся з замовником та останній супроводжував його до місця завантаження, а саме неподалік м. Мерефа, Харківського району, де знаходився вже готовий до перевезення ліс. Після завантаження ОСОБА_5 в супроводі особи на ім`я ОСОБА_6 поїхали в сторону м. Харків, по дорозі куди і були зупинені співробітниками внутрішніх справ. Куди він повинен був доставити деревину йому не відомо, жодних документів на деревину йому надано не було.

У судове засідання прокурора не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати клопотання за його відсутності.

Власник вилученого майна ОСОБА_3 у судовому засіданні проти клопотання заперечувала, пояснивши, що не має жодного відношення до кримінального правопорушення. Пояснила, що є фізичною особою-підприємцем, надає послуги з вантажних перевезень. Від диспетчера водій отримав замовлення на перевезення деревини. Потім від водія надійшло повідомлення, що його з автомобілем затримали на посту ДАЇ. Відповідальність за надання документу на товар, що перевозиться, надає замовник і він несе відповідальність за вантаж та за його оформлення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. У випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно з частиною 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Оцінюючи надані прокурором докази, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно з наданим витягом з ЄРДР, 21.08.2015 року зареєстровано повідомлення про те, що 21.08.2015 року невідома особа шляхом вільного доступу на вул. Оболонську в м. Мерефа скоїла крадіжку майна, ознаками за ч. 1 ст. 185 КК України.

Як вказано у клопотанні, при виїзді на місце пригоди було встановлено автомобіль Татра з причепом, в який завантажено деревину.

Отже, органом досудового слідства встановлено автомобіль Татра, можливо причетний до скоєння кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР 21.08.2015 року.

У той же час автомобіль, про арешт якого йде мова у клопотанні, затриманий 04.10.2015 року, при чому будь-яких даних про причетність вказаного автомобіля до крадіжки майна, відомості про яку внесено до ЄРДР 21.08.2015 року, матеріали клопотання не містять.

Крім того, клопотання подано у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 185 КК України, у той же час до клопотання додано витяг з ЄРДР № 0003268 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що прокурором не надано достатніх доказів причетності вилученого автомобіля до вчинення кримінального правопорушення, клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Харківської міжрайонної прокуратури юриста 2 класу ОСОБА_4 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0003268 від 21.08.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1