Справа №-613/1068/15-к Провадження №-1-кп/613/154/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 згідно рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26.06.2012 року зобов`язана сплачувати на користь особи під опікою якої перебувають неповнолітні діти, якою згідно до розпорядження Богодухівської державної адміністрації Харківської області від 15.08.2012 року № 429 визнано ОСОБА_6 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на кожну дитину з індексацією суми, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Однак ОСОБА_5 , маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від їх сплати, в період часу з 23.05.2012 року по 22.06.2015 року аліменти не сплачувала, що призвело до виникнення боргу в сумі 22 214 грн. 15 коп., яка сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 винною себе в інкримінованому злочині визнала повністю, у вчиненому розкаялася. Пояснила, що за рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та має сплачувати на них аліменти, але не сплачує їх так як не працює, не має змоги влаштуватися на роботу, оскільки не має документів, які необхідні для працевлаштування. Зазначила, що її попереджували про кримінальну відповідальність, але вона проживає за рахунок випадкових заробітків, які витрачає на продукти харчування. В іншому виді допомогу також не надавала.
Допитана в судовому засіданні потерпіла, пояснила, що неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживають в її прийомній родині з 2012 року. Після рішення суду обвинувачена аліментів не сплачувала, продукти харчування та подарунки дітям не передавала, дітей не відвідувала.
Таким чином, з урахуванням повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 ,
того факту, що обвинувачена та потерпіла не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до положень ст. 349 КПК України, приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доказана повністю, її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Способом вчинення правопорушення стали безпосередня невиплата коштів за рішенням суду, ненадання допомоги в будь-якому іншому вигляді, невжиття заходів до працевлаштування.
При цьому злісний характер ухилення від сплати аліментів виразився в тривалості, а саме:3 роки 1 місяць в період з 23.05.2012 року по 22.06.2015 року та в систематичності - так як протягом зазначеного часу ОСОБА_5 не здійснювала жодної проплати та не надавала допомоги в іншому вигляді.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше судима, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на диспансерному обліку у нарколога , на обліку у психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, думку потерпілої, яка просила призначити покарання передбачене законом, і вважає, що її виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства, та призначає покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід не обирався, речові докази відсутні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд-

ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням на 1 (один) рік, якщо остання протягом іспитового строку не скоїть новий злочин і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 2,3,4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_5 покласти на органи виконання покарань за місцем проживання засудженої.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
СУДДЯ -