АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/2941/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2320/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Лозова, Харківської області, громадянка України, українка, з середньою освітою, не працююча, з 21 травня 2015 року перебуває на обліку в Лозівському міському райцентрі зайнятості Харківської області, не заміжня, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово засуджена:

1) 24 лютого 2003 року Лозівським міським судом Харківської області за ч. З ст. 187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнена умовно - достроково за постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2006 року на не відбутий термін 10 місяців 10 діб;

2) 08.10.2008 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч,2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, звільнена від покарання згідно постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.09.201 Іроку,

3) 17.06.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.198 КК України до 2 років позбавлення волі;

4) 02.08.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України остаточно до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнилася 07.06.2013 року з місць позбавлення волі умовно - достроково на 7 місяців 25 днів згідно з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.05.2013 року за ст. 81 КК України.

Засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до 2(двох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.
Як встановив суд, ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробила та скоїла новий злочин при наступних обставинах.

23 червня 2015 року, близько 23 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в гостях у гр-на ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 помітила, що останній залишив свій мобільний телефон та гроші у сумі 450 гривень без нагляду у залій кімнаті і не слідкував за ними. У свою чергу ОСОБА_7 діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «NOKIA ASHA 311» вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №2822 від 10.07.2015 року - 540 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім-карта пам`яті «micro SD 2 Gb» вартістю 25 гривень 00 копійок та гроші у сумі 450 гривень.

Після чого з місця скоєння злочину зникла, викраденим розпорядилася на свій власний розсуд, тим самим причинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 , на загальну суму 1015 гр.00коп.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вищезазначений вирок скасувати в частині призначення покарання і призначити їй покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує на те, що судом першої інстанції при призначенні їй покарання не враховані обставини, які пом`якшують покарання, зокрема відшкодування майна, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, постійне місце проживання, за яким вона характеризується позитивно. Крім того, вказує на те, що в силу своєї юридичної неграмотності, погодилась розглядати справу, у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В наданій в судовому засіданні заяві, як пояснила обвинувачена доповненні до апеляційної скарги, вона посилається на низку порушень судом першої інстанції Конституції України, Кримінально процесуального законодавства, Конвенції основних прав і свобод людини і громадянина.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу з доповненням, прокурора, який вважав за необхідне вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з аудіозапису судового засідання від 13 жовтня 2015 року, обвинуваченій були роз`яснені положення і наслідки розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, з якими обвинувачена повінстю погодилась, тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_7 на свою юридичну неграмотність, є безпідставним.

В судовому засіданні, в апеляційній інстанції, обвинувачена не заперечувала,що саме вона скоїла вказане правопорушення,не заперечувала і правову кваліфікацію скоєного.

Покарання за вчинення ОСОБА_7 зазначеного злочину судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченої, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, серед яких і ті, на яких наголошується в апеляційній скарзі.
Зокрема, судом враховані дані про особу винної, яка відповідно до ч. З ст. 12 КК України, скоїла злочин середньої тяжкості, є громадянкою України, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, стоїть з 2003 року на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю, не одружена, за місцем реєстрації характеризується формально задовільно, не працює, раніш не однарозово засуджена за аналогічні злочини, відбувала покарання у місцях позбавлення волі, в 2015 році притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень передбачених : ст.ст. 178 ч. 1;2; 175-1 ч. 1; 177 КУпАП, згідно з постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2015 року відносно неї встановлений адміністративний нагляд строком на один рік, з 21 травня 2015 року стоїть на обліку в Лозівському міському райцентрі зайнятості Харківської області.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 , судом визнано рецидив злочинів, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченій ОСОБА_10 судом визнано щире каяття.

Таким чином,на думку колегії суддів,підстав для зміни оскаржуваного вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, як про це ставить питання в апеляційній скарзі обвинувачена, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою людиною, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії цієї ухвали.

Головуючий:

Судді: