Ухвала
іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні 10 грудня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000128 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця с. Ропатуха

Уманського району Черкаської області,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника засудженого
ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. Вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допущені апеляційним судом. Вважає висновок апеляційного суду про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 1 КК України помилковим та передчасним, оскільки наявні в матеріалах провадження докази вказують на вчиненням ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України. Вважає, що ухвала апеляційного суду в частині зміни вироку суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Крім того, зазначає, що суд апеляційної інстанції не виконав вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі ВССУ від 15 січня 2015 року, чим також істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2014 року ОСОБА_6 засуджено за ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за винятком житла, яке належить йому на праві спільної часткової власності, а саме: квартири АДРЕСА_2 .
Вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 01 березня 2012 року приблизно о 18 годині у орендованому ТОВ «Ярослав Сіті» приміщенні по вул. Ярослава Мудрого, 17, у м. Біла Церква з метою вбивства раніше знайомого ОСОБА_9 та заволодіння його коштами, зненацька наніс йому удари руками у голову, шию, тулуб та 13 ударів ножем, що приніс із собою, з яких три удари були нанесені в життєво-важливі органи два удари в голову та один удар в шию. Після нанесення перших ударів ОСОБА_9 став чинити опір, захищаючись від ОСОБА_6 потрапив у коридор загального користування та покликав на допомогу. ОСОБА_6 продовжував завдавати удари потерпілому, завдавши останньому ножове поранення лівого стегна. Побачивши, що на крики з інших приміщень вийшли сторонні люди, ОСОБА_6 припинив завдавати удари та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2015 року вказаний вирок змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України на ст. 187 ч. 1 КК України та призначено йому за вказаний злочин покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про обґрунтованість касаційної скарги прокурора, доводи захисника про заперечення проти касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 405 ч. 1, 419 ч. 3 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою, і у разі зміни судового рішення в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку суду першої інстанції. При цьому, відповідно до ст. 370 КПК України ухвала апеляційного суду має бути обґрунтованою та мотивованою, тобто рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі, хоч і вказав про помилковість висновків суду першої інстанції щодо юридичної оцінки дій ОСОБА_6 , проте належним чином не мотивував своє рішення в цій частині. Так, апеляційний суд, зазначивши про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи, змінив кваліфікацію дій ОСОБА_6 зі ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України на ст. 187 ч. 1 КК України, вказавши на помилковість висновків суду першої інстанції щодо суб`єктивної сторони інкримінованого злочину та про відсутність у ОСОБА_6 умислу на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 з корисливих мотивів. При цьому, обґрунтовуючи такі висновки, апеляційний суд дав іншу оцінку наявним в матеріалах провадження доказам, в тому числі і показанням потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які на думку колегії апеляційного суду у своїй сукупності підтверджують наявний у діях ОСОБА_6 склад злочину, передбачений ст. 187 ч. 1 КК України, а не склад злочину, передбачений ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України.
Разом з тим, така зміна правової оцінки доказів була здійснена апеляційним судом з порушенням вимог ст. 95 ч. 4 КПК України, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Проте, як вбачається з матеріалів провадження, апеляційний суд не допитував безпосередньо у судовому засіданні вказаних осіб, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, дійшовши передчасного висновку про необхідність кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ст. 187 ч. 1 КК України. Не вказав апеляційний суд і того, яким чином узгоджуються показання засудженого ОСОБА_6 про те, що його умисел був спрямований на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 та показаннями останнього про те, що будь-якої вимоги про передачу грошових коштів як перед нападом, так і в процесі такого, засуджений до нього не висував.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор вказував на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_6 внаслідок м`якості, про що зазначено в ухвалі апеляційного суду, проте, в порушення вимог ст. 419 КПК України апеляційний суд ці доводи не перевірив, відповіді щодо цього в ухвалі не навів і своє рішення не мотивував.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

Отже, доводи касаційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими і скарга в цій частині підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, перевірити усі доводи апеляційних скарг засудженого, його захисника та прокурора, інші доводи касаційної скарги прокурора, в тому числі і щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 та наявності в його діях складу злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 115 ч. 2 п. 6 КК України, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3