Єдиний унікальний номер 234/719/15-к
Номер провадження 11-кп/775/176/2015

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м.Артемівськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4

за участю:

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Донецької області апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0003589 від 4.12.2013року, на вирок Краматорського міського суду Донецької області 31.03.2015 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області , українця , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-19.10.2012 р. за ст.185ч.1 ,289 ч.1,70 КК України до 4 місяців арешту;

-07.02.2013 р. за ст.. 185 ч.3,ст.. 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки ;

-02.02.2015 р. Краматорським міським судом за ст. 28 ч.3,115 ч.2,п.7,9,12; 15 ч.2,28 ч.3,115 ч.2 п.6,12;134;187 ч.4,289 ч.3 КК України ;70 ч.1,71 України до 15 років позбавлення волі , з конфіскацією всього майна ,вирок не набув законної сили

було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених: ст.ст. 15 ч.3,289 ч.3 КК України за яке призначене покарання у виді 10(десяти) років позбавлення волі , з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності; ст.. 187 ч.4 КК України за яке призначене покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ,призначено остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Краматорська Донецької області , українця , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.02.2015 р. Краматорським міським судом за ст.. 28 ч.3,115 ч.2,п.7,9,12; 15 ч.2,28 ч.3,115 ч.2 п.6,12;134;187 ч.4,289 ч.3 КК України ;70 ч.1,71 України до 14 років позбавлення волі , з конфіскацією всього майна ,вирок не набув законної сили

було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених: ст.ст. 15 ч.3,289 ч.3 КК України, за яке йому призначене покарання у виді 9(дев`яти) років позбавлення волі , з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності ; ст. 187 ч.4 КК України за яке призначене покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ,призначено остаточне покарання у виді 9(дев`яти) років 6(шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності

.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Краматорська Донецької області , українця , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 раніше судимого:

-09.03.2010 р.Краматорським міським судом за ст.187 ч.2,69 КК України до 3 років позбавлення волі ,звільненого 07.03.2013 р. по відбуттю строку покарання ;

-02.02.2015 р. Краматорським міським судом за ст.. 28 ч.3,115 ч.2,п.7,9,12; 15 ч.2,28 ч.3,115 ч.2 п.6,12,134;187 ч.4,289 ч.3 КК України ;70 ч.1 України до 14 років позбавлення волі , з конфіскацією всього майна ,вирок не набув законної сили,

було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених: ст.ст. 15 ч.3,289 ч.3 КК України за яке призначене покарання у виді 10(десяти) років позбавлення волі , з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності; ст.. 187 ч.4 КК України за яке призначене покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі , з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України , за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ,призначено остаточне покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 31 березня 2015 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 були визнані винними , та засуджені за скоєння незакінченого замаху на повторне ,незаконне заволодіння транспортним засобом ,поєднане з погрозою застосування насильства,небезпечного для життя і здоров`я потерпілого ,вчинене організованою групою яке останні не довели до кінця по причинам які, від них не залежали ; умисний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством ,небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу з погрозою застосування такого насильства (розбій) ,вчинений особою, яка раніше скоїла розбій організованою групою, скоєних за слідуючи обставин.

ОСОБА_7 , діючи умисно ,переслідуючи корисливі мотиви ,спільно, узгоджено з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ,з метою протиправного збагачення ,будучи особами ,які раніше скоїли розбійний напад та незаконне заволодіння транспортним засобом ,повторно, 4 грудня 2013 року , у складі організованої злочинної групи ,скоїли ряд умисних, особливо тяжких злочинів .

Не маючи офіційного стабільного джерела доходів ОСОБА_7 , з корисливих мотивів наприкінці листопада 2013 року з числа свої знайомих осіб , вирішив створити і очолити організовану групу яка б мала ціль ,скоювати протиправну діяльність , пов`язану з нападами з метою заволодіння чужим майном ,транспортними засобами

ОСОБА_7 в цілях забезпечення необхідних умов для вчинення корисливих злочинів , розробив план злочинної діяльності і вирішив залучити до складу організованої групи своїх знайомих , які не мали стабільного заробітку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , тім самим запланував створити стійке об`єднання осіб, які навмисно зорганізувалися для спільної злочинної діяльності . Дії зазначеної групи полягали у скоєнні нападів з метою заволодіння чужим майном та транспортними засобами . Згодом ОСОБА_7 залучив у злочинну групу ,метою якої було скоєння розбійних нападів ,незаконне заволодіння транспортними засобами, умисних вбивств, та замахів на умисні вбивства водіїв служб таксі у м.Краматорську та м.Слов`янську Донецької області , ОСОБА_10 ,засудженого -02.02.2015 р. Краматорським міським судом за ст.. 28 ч.3,115 ч.2,п.7,9,12; 15 ч.2,28 ч.3,115 ч.2 п.6,12,134;187 ч.4,289 ч.3 КК України ;70 ч.1,71 України до 14 років позбавлення волі , з конфіскацією всього майна ,вирок не набув законної сили за скоєння вказаною організованою групою у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Приблизно 30 листопада 2013 року точної дати досудовим слідством встановити не представилося можливим , ОСОБА_7 знаходячись у квартирі АДРЕСА_5 для реалізації свого злочинного плану , розподіливши ролі , виклав його обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_11 довів , що має намір скоювати розбійні напади на водіїв служб таксі з метою заволодіння їх майном та транспортними засобами .Відповідно до плану ОСОБА_7 вони мали вибрати таксі водієм якого був би чоловік похилого віку ,або такого фізичного стану , щоб не міг чинити опір. Крім цього вони планували брати разом з собою їх знайомого неповнолітнього ОСОБА_12 якому не мали наміру розповідати про свої злочинні плани, щоб у водіїв таксі не було підозри , щодо їх можливих протиправних дій .Після чого вони визначили маршрут та місцевість де малолюдно . ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 повинні виходити з транспортного засобу імітуючи телефонну розмову , а потім підходити до водія , відчинивши двері транспортного засобу та наносити удари водію з метою подолання опору .Після чого заволодівати транспортним засобом та майном осіб, які зазнали нападу.

Обвинувачений ОСОБА_7 собі , як організатору групи відвів роль здійснення керівництва організованою злочинною групою, пошук членів організованої групи з метою її розширення ,розподілу обов`язків кожного члена групи під час нападу, розробки планів нападу на таксистів,пошуку членами групи серед водіїв таксі осіб похилого віку ,які були б нездатні чинити активний опір під час нападу , а також роль особи , яка б відволікала увагу таксиста перед нападом . керування транспортними засобами , якими члени групи незаконно заволоділи під час злочинної діяльності .Крім того ОСОБА_11 забезпечував фінансування групи шляхом розподілу грощових коштів , отриманих в результаті злочинної діяльності . ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мали б застосовувати насилля небезпечне для життя та здоров`я особи , яка зазнала нападу, погрожували застосуванням такого насильства , підшукувати серед водіїв таксі ,осіб похилого віку , які б були нездатні чинити активний опір під час нападу .

Вислухавши план ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як активні учасники організованої злочинної групи , надали свою згоду на співучасть у скоєнні протиправної діяльності , пов`язаною з нападами з метою заволодіння чужим майном та транспортними засобами.

Для здійснення злочинних планів , 03 грудня 2013 року приблизно о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та неповнолітній ОСОБА_12 як засіб відволікати увагу водія , який не був обізнаний про злочинний намір обвинувачених , перебували біля кафе «Легенда» по в.Парковій м.Краматорська Донецької області .

Тут , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,за попередньою змовою у складі організованої групи , використовуючи присутність неповнолітнього ОСОБА_12 як засіб відволікати увагу водія ,який був необізнаний про їх злочинні наміри , з метою скоєння нападу , з корисливих мотивів та заволодіння транспортним засобом , підійшли до автомобіля «Шевроле Авео» синього коліру , державний номер НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_14 , під керуванням потерпілого ОСОБА_15 сіли в автомобіль і вказали водієві таксі потерпілому ОСОБА_15 рухатись до селища Ясногоровське в м.Краматорську

04 грудня 2013 року приблизно в 00 годин 20 хвилин знаходячись біля будинку №8 по в. Айвазовського м.Краматорськ Донецької області , коли водій таксі ОСОБА_15 очикував оплату за проїзд ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний намір , спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом та іншим чужим майном , поєднане з погрозою застосування насильства , небезпечного для життя і здоров`я потерпілого та з застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я потерпілого ,діючи відповідно до розробленого плану , у складі організованої групи будучи особами які раніше скоїли розбій ,напали на потерпілого . ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з метою нападу вийшли із автомобіля ,імітуючи розмову по телефону , підійшли до дверей водія та відчинили іх. ОСОБА_8 в цей час напав на потерпілого , діючи повторно , відповідно до відведеної йому ролі став наносити численні удари в життєво важливий орган-голову ОСОБА_15 .. В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , діючи повторно за попередньою змовою у складі організованої групи з ОСОБА_8 також напали на потерпілого, нанося удари руками та ногами в життєво важливий орган , голову , а також тулуб потерпілого, чим застосували насилля , небезпечне для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_15 , завдавши останьому фізичного болю .Продовжуючи свої злочинні дії , спрямовані на заволодіння транспортним засобом , ОСОБА_8 діючи умисно , за попередньою змовою у складі організованої групи з ОСОБА_13 та ОСОБА_9 виштовхнули ОСОБА_15 із автомобіля..Потерпілий став чинити активний опір , та отримавши можливість , вирвався та побіг від обвинувачених .По дорозі ОСОБА_15 викинув ключа від автомобіля «Шевроле Авео» державний номер НОМЕР_1 .Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 догнали потерпілого , та знову стали наносити останньому численні удари ногами та руками в різні частини тулуба, та життєво-важливий орган голову .В цей час ОСОБА_8 обшукав автомобіль, де діючи за попередньою змовою у складі організованої групи з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ,повторно відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_15 у сумі 410 грн., сумкою для дисків вартістю 150 грн.,та ножем, який ніякої цінності для потерпілого на становить . Після чого ОСОБА_8 долучився до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 наносячи удари руками та ногами , в голову та інші частини тулуба потерпілого ОСОБА_15 . Після чого ОСОБА_8 приставив ножа ,який належав ОСОБА_15 до грудної клітини останнього , та погрожував його застосуванням , а ОСОБА_9 та ОСОБА_13 обшукали кармани потерпілого ,з метою відшукання ключів від транспортного засобу та інших цінних речей. Після чого ОСОБА_8 повернувся до автомобіля і ножем порізав колеса автомобіля « Шевроле Авео» державний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обшукали кармани потерпілого та діючи з єдиним умислом із ОСОБА_8 , вдкрито заволоділи телефоном марки NOKIA N 70, вартістю 200 грн.В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_15 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 760,00 грн.

Не знайшовши ключі від транспортного засобу ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишили місце скоєння злочину не виконавши всі дії , які вважали за потрібне та не довівши свій злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом «Шевроле Авео» державний номер НОМЕР_1 вартістю 53248,37 грн. ,який належить ОСОБА_14 та перебував в користування ОСОБА_15 , до кінця по причинам які від них не залежали .

На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду скасувати .

В обґрунтування апеляційної скарги він вказує,що судом не встановлено достатньо доказів його винуватості, не встановлено точний час злочину,не доказано його участь в скоєнні злочину.

Цим же вироком були визнані винними та засуджені обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вирок відносно яких в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а також обвинуваченого ОСОБА_13 , та його захисника, які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження , обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає , що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те,що судом не встановлено достатньо доказів його винуватості, не встановлено точний час злочину,не доказано його участь в скоєнні злочину,є безпідставними.

Згідно ст.374 ч.2 п.1 КК України у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Ці вимоги КПК України судом першої інстанції дотримані,оскільки формулюючи обвинувачення відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , яке було визнане судом доведеним, суд навів у вироку час, місце та спосіб скоєння обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не вказав, чому час скоєння кримінального правопорушення, зазначений у вироку , на його думку, є не точним.

Згідно ж ст..404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції тільки в межах апеляційної скарги.

Не дивлячись на те ,що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих йому злочинах в судовому засіданні суду першої інстанції не визнав, проте доведеність його участі у скоєнні цих злочинів,підтверджується доказами, які були досліджені судом першої інстанції,та яким суд дав оцінку .

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 3 грудня 2013 року він знаходився в квартирі разом з обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і чув, як обвинувачений ОСОБА_7 пропонував обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 напасти на таксиста. В цей же день,у нічний час, біля кафе ,, ОСОБА_16 ,, вони сіли у таксі- ОСОБА_17 біля водія, ОСОБА_11 позаду за водієм, ОСОБА_18 по середині, а він ( ОСОБА_19 ) справа. Коли приїхали до замовленого місця, то ОСОБА_20 і ОСОБА_18 вийшли із автомобіля, а ОСОБА_17 став наносити удари потерпілому водію по голові,обличчю. Коли водій вискочив із автомобіля, то за ним побігли ОСОБА_11 та ОСОБА_18 , а ОСОБА_17 став шукати ключі від автомобіля в салоні автомобіля, а потім також побіг за водієм. Коли він почув як по рації стали шукати таксі,то про це сказав обвинуваченим, які знаходилися на відстані біля 50 м від автомобіля. Після цього він разом з обвинуваченим пішли з місця пригоди, по дорозі від обвинувачених йому стало відомо, що ті забрали у водія гроші та мобільний телефон.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 пояснив,що раніше обвинувачених він не знав. 3 грудня 2015 року, в нічний час, він знаходився у своєму автомобілі біля кафе ,, ОСОБА_16 ,, До нього підійшло чотири хлопці ,обвинувачені по справі, та попросили його довезти їх до вул. Айвазовського. Коли він приїхав на вказану вулицю і зупинився,то його стали бити по обличчю та голові. Коли ж він вибіг із автомобіля, то його догнало три чоловіка збили з ніг та продовжили бити ногами та руками, вимагаючи при цьому у нього ключі від автомобіля, які він викинув коли втікав . Потім один із трьох приставив йому до грудей ніж, а інші обшукували у нього кармани одягу, та забрали мобільний телефон ,,NOKIA N 70,,. Коли ж його по рації став розшукувати диспетчер,то нападники залишили його і зникли. Із автомобіля викрали 410 грн.,сумку для дисків,вартість 150 грн., та ніж, який потім був знайдений на тому місці де його били.

Таким чином покази свідка та потерпілого узгоджуються між собою , а також із протоколом слідчого експерименту, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 .

При проведенні 24 грудня 2013 року слідчого експерименту із застосуванням відео зйомки, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував своєї участі у скоєнні злочинів відносно потерпілого ОСОБА_15 , та розповів і на місці показав яким чином він разом з обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_8 скоїли злочини відносно потерпілого ОСОБА_15 . При цьому , обставини за якими були скоєні злочини відносно потерпілого ОСОБА_15 , на які вказав обвинувачений ОСОБА_7 , повністю узгоджуються з тими обставинами, на які вказали в своїх показах потерпілий ОСОБА_15 , та свідок ОСОБА_12 .

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає,що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

В той же час, колегія суддів вважає, що вирок в частині призначеного покарання за ст. 15ч.3,289 ч.3 КК України у відношенні як обвинуваченого ОСОБА_7 , так і обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягає зміні ,з наступних підстав.

Згідно ст. 68 ч.3 КК України, за вчинення замаху на злочин, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) КК України.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винними у незакінченому замаху на вчинення злочину передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, максимальне покарання за якою передбачене у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна або без такої.

За ст.15 ч.3, 289 ч.3 КК України, обвинуваченому ОСОБА_7 призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі, обвинуваченому ОСОБА_8 у виді 9 років позбавлення волі , обвинуваченому ОСОБА_9 у виді 10 років позбавлення волі, а виходячи з вимог ст. 68 ч.3 КК України , за ст. 15ч.3,289ч.3 КК України їм могло бути призначене покарання не більше ніж 8 років позбавлення волі.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає,що оскільки покарання призначене обвинуваченому ОСОБА_7 за ст. 15 ч.3 ,289 ч.3 КК України не відповідає вимогам ст. 68ч.3 КК України, то на підставі ст. 407 та 409 КПК України, вирок у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , в частині призначення йому покарання за ст. 15ч.3,289 ч.3 КК України підлягає зміні, з призначенням йому за ст. 15ч.3 ,289 ч.3 КК України покарання, яке б відповідало вимогам ст.68 ч.3 КК України,тобто менш суворого від призначеного йому за цією статтею КК України покарання судом першої інстанції.

Згідно ст.404 ч.2 КПК України ,якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь інших осіб,в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Оскільки покарання призначене обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ст. 15 ч.3,289 ч.3 КК України також не відповідає вищенаведеним вимогам ст.68 ч.3 КК України, так як покарання призначене їм за цією статтею КК України більш суворе, чим покарання яке могло бути до них застосоване за ст.15ч.3,289ч.3 КК України, то колегія суддів виходячи з вимог ст. 404ч.2,407,409 КПК України вважає, що вирок у відношенні обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в частині призначеного їм покарання за ст. 15ч.3,289 ч.3 КК України також підлягає зміні, з призначенням їм за ст. 15ч.3 ,289 ч.3 КК України покарання, яке б відповідало вимогам ст.68 ч.3 КК України,тобто менш суворого від призначеного їм за цією статтею КК України покарання судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

. У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 31.03.2015 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в частині призначеного їм покарання за ст. 15 ч.3 ,289 ч.3 КК України- змінити.

Вважати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 засудженими за ст. 15ч.3,289ч.3 КК України, та призначити кожному з них покарання за цією статтею у виді 8(восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить їм на праві особистої власності.

Вважати також засудженими:

ОСОБА_7 за ст. 187ч.4 КК України до 11 (одинадцяти ) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності;

ОСОБА_8 за ст. 187 ч.4 КК України до 9 (дев`яти )років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності;

ОСОБА_9 за ст. 187 ч. 4 КК України до 10 (десяти років) 6(шести ) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточні покарання:

ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 11(одинадцять )років з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності;

ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 6 (шість )місяців з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності;

ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 6 (шість )місяців з конфіскацією всього майна яке належить йому на праві особистої власності.

Врешті вирок залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 ,.в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: