Справа № 692/415/15-к
Провадження № 1-кп/692/36/15
30.09.2015

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2015 року Драбівський районний суд
Черкаської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
- особи, що вчинила
суспільно-небезпечне діяння - ОСОБА_4 ,
- захисника - ОСОБА_5 ,
- потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-
у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15; ч. 2 ст. 115 КК України, -
1 квітня 2015 року до Драбівського районного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Драбівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 погоджене з заступником прокурора Драбівського району юристом 2 класу ОСОБА_3 про застосування стосовно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру. В поданні зазначається, що 07.02.2015 близько 12 години 30 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_6 , наніс останній два удари ножем, чим відповідно до висновку експерта № 467 від 18.03.2015 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді рани живота в лівому підребер`ї, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням шлунку та печінки, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя та рани правої здухвинної ділянки, яка не проникає в черевну порожнину та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого ОСОБА_4 , умисно протиправно з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наніс останній два удари ножем, чим відповідно до висновку експерта № 468 від 18.03.2015 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з ушкодженням ребра, лівої легені, серцевої сумки і попаданням крові та повітря в плевральну порожнину, рани грудної клітки справа, яка проникає в плевральну порожнину, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя, проте виконавши всі дії, які вважав за необхідне, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , були доставлені з тілесними ушкодженнями до Драбівської ЦРЛ.
В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про закриття провадження у справі, а матеріали провадження направити прокурору для проведення розслідування у кримінальному провадженні в загальному порядку.
Суд, вислухавши думки інших учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;
2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;
3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;
4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;
5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Згідно ч. 5 ст. 513 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
В судовому засіданні доведено, що 07.02.2015 близько 12 години 30 хвилин в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 наніс останній два удари ножем, чим відповідно до висновку експерта № 467 від 18.03.2015 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді рани живота в лівому підребер`ї, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням шлунку та печінки, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя та рани правої здухвинної ділянки, яка не проникає в черевну порожнину та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого ОСОБА_4 наніс два удари ножем ОСОБА_7 , чим відповідно до висновку експерта № 468 від 18.03.2015 спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з ушкодженням ребра, лівої легені, серцевої сумки і попаданням крові та повітря в плевральну порожнину, рани грудної клітки справа, яка проникає в плевральну порожнину, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.
По справі в ході досудового розслідування02.03.2015р. постановою слідчого СУ УМВС України в Черкаській області по матеріалам кримінального провадження була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза відносно ОСОБА_4 , проведення якої було доручено експертам Черкаської обласної психіатричної лікарні №1 м. Сміла.
Згідно висновку комісійної амбулаторної судової психіатричної експертизи № 115 від 04.03.2015 року, проведеної судово-психіатричними експертами КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня», відділення АСПЕ, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час, виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з актуальними психотичними переживаннями маренням впливу та чаклунства на адресу потерпілих, що на думку комісії позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участю у слідчих діях та судовому засіданні. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 клінічних ознак активного типу суспільної небезпеки відносно під експертного можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.. 94 КК України, у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим типом нагляду.
04.06.2015 року по справі ухвалою суду була призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза.
Згідно висновку стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи № 215 від 08.09.2015 року проведеної Київським міським центром судово-психіатричної експертизи:
- уперіод кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_4 звинувачується (07.02.2015р.), він не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки психічних та ловедінкових розладів у результаті вживання алкоголю, синдром залежності з розладами особистості (згідно з МКХ-10: Р10.2; Р10.71) і за своїм психічним станом у зазначений період часу (07.02.2015 р.) він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;
- у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_4 звинувачується (07.02.2015р.), він не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів у результаті вживання алкоголю, синдром залежності з розладами особистості (згідно з МКХ-10: Р10.2; Р10.71) і за своїм психічним станом у зазначений період часу (07.02.2015р.) він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;
- у період кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_4 звинувачується (07.02.2015р.), він не знаходився в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів у результаті вживання алкоголю, синдром залежності з розладами особистості (згідно з МКХ-10: Р10.2; Р10.7І) і за своїм психічним станом у зазначений період часу (07.02.2015р.) він міг усвїдомлювати свої дії та керувати ними;
- у теперішній час ОСОБА_4 не знаходиться в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів у результаті вживання алкоголю, синдром залежності з розладами особистості (згідно з МКХ-10: Р10.2; Р10.71);
- за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;
- за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 може приймати участь у проведенні з ним слідчих дій, а також може приймати участь у судовому засіданні;
- за своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Крім цього в висновку стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи № 215 від 08.09.2015 року зазначається, що при проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи 04.03.2015р. та під час перебування ОСОБА_4 у Черкаській ОПЛ (у період часу з 30.03.2015р. по 04.08.20І5р.) психічний стан ОСОБА_4 розцінювався як «шизофренія параноїдна», при цьому при теперішньому клінічному психіатричному дослідженні в підекспертного не виявлено характерних для шизофренічного процесу будь-яких психічних розладів, а саме розладів у сфері мислення дисоціативного характеру, негативних змін в емоційно-вольовій сфері, не виявлено продуктивної психотичної симптоматики (маячні ідеї, омани сприйняття), яка б знаходила своє відображення у відповідній поведінці. При теперішньому дослідженні окремі посилання підекспертного на періодичне виникнення в нього розладів сприйняття у вигляді його окликів носять ізольований характер, надаються підекспертним у стереотипній формі та не знаходять свого відображення у відповідній поведінці підекспертного. яка в цілому залишається правильною, адекватною ситуації, впорядкованою, зі збереженням власних інтересів та не відтворює цілісної картини та динаміки психотичного розладу, а тому можуть бути або відтворенням раніше перенесених психотичних епізодів інтоксикаційного (алкогольного) генезу зі «зміщенням» їх у часі або іншими причинами не хворобливого характеру (зокрема, установчою поведінкою), що не позбавляє підекспертного на теперішній час здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні неосудність ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а тому кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 необхідно закрити, а прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 512, 513, 516 КПК України, с у д, -
у х в а л и в :
В застосуванні примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15; ч. 2 ст. 115 КК України відмовити, а кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 закрити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили залишити попередній - у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Ухвала може бути оскаржена до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з часу її проголошення.
На ухвалу суду про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути внесені заперечення, які викладаються в апеляційній скарзі, що подається за наслідками судового розгляду в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Головуючий :