В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2015 Справа №607/10310/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001406 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Грабовець Тернопільського району Тернопільської області, громадянки України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 22 травня 2014 року в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який вона близько 12 год. того ж дня і в тій же квартирі, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та, що її дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, із серванту кімнати, таємно, з корисливих мотивів, викрала належні ОСОБА_5 ювелірні вироби, виготовлені із золота 585 проби, а саме: обручку, вагою 2, 63 г, вартістю 1 117, 75 грн., каблучку, вагою 1, 91 г, вартістю 811, 75 грн. та каблучку, виготовлену із золота 583 проби, вагою 3, 75 г, вартістю 1 575 грн., після чого із викраденим майном із місця вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 втекла, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3 504, 5 грн.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаялась та пояснила, що дійсно у травні 2014 року орендувала в потерпілої ОСОБА_5 помешкання і, перебуваючи там 22 травня 2014 року, вирішила таємно викрасти ювелірні вироби даної потерпілої, які знаходились у серванті кімнати, для чого, переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та, що її дії не будуть поміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, викрала золоті: обручку та 2 каблучки, які, надалі, збула у ломбард, а виручені від цього грошові кошти витратила на особисті потреби.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винної, яка по місцю попереднього проживання характеризується виключно з позитивної сторони, її молодий вік, те, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Враховуючи наведене, а також пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих його, думку потерпілої, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу, оскільки з урахуванням позитивних даних про особу обвинуваченої, суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства і, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення з останньої матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 3 500 грн., який підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як слідує з положень ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Задовольняючи позов потерпілої ОСОБА_5 , суд виходить з того, що дані позовні вимоги є повністю підтвердженими матеріалами кримінального провадження, а також враховує позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , яка беззаперечно визнала дані позовні вимоги потерпілої до неї, зобов`язавшись відшкодувати вказану шкоду, а тому приходить до переконання про необхідність стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 3 500 грн. завданої унаслідок кримінального правопорушення матеріальної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за даними кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 360 грн. штрафу в доход держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення з останньої матеріальної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 3 500 грн. задовольнити, стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 3 500 грн. завданої унаслідок кримінального правопорушення матеріальної шкоди.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Головуючий суддяОСОБА_1