Справа № 1-80/11
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2011 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю прокурора Мішуровського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого ПП «бадагов», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого:

-за ч.. 2 ст.185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, Росія, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, не судимого в силу ст. 89 КК України,

-за ч. 2 ст.185 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, раніше не судимого:

-за ч.. 2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудні вчинили умисний злочин проти власності за таких обставин:

23 червня 2010 року, підсудні, працюючи водіями ПП «Бадагов», знаходячись на своїх робочих місцях на території восьмого тупіка ВАТ «ПГЗК», протягом робочого дня, за попередньою змовою між собою, шляхом вільного доступу з бензобаків своїх робочих автомобілів «Краз» таємно викрали 80 літрів дизельного палива загальною вартістю 500 грн., яке помістили в привезені із собою каністри, і склавши їх до багажника автомобіля марки АЗЛК 2140, яким за довіреністю керував ОСОБА_2 (а.с. 145), вивезли за територію восьмого тупіка, і близько 18-00 год. були зупинені працівниками охорони ОДА «Захист» в районі КПП №4 на автодорозі Келеберда-Комсомольськ.

Свою вину в предявленому обвинуваченні підсудні визнали повністю, і підтвердили суду, що 23 червня 2010 року за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, за попередньою змовою між собою, таємно, з території ВАТ ПГЗК викрали 80 літрів дизельного палива, яке було вилучене під час досудового слідства (а.с. 16-20).

Представник цивільного позивача підтвердив суду факт виявленої нестачі матеріальних цінностей, вартість і обєм яких доведений по справі даними бухгалтерського обліку товаро-матеріальних цінностей (а.с. 28-41). Цивільний позов просить залишити без розгляду в звязку з відшкодуванням завданих матеріальних збитків.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини підсудних в скоєнні інкримінованого злочину, суд, обмежившись їх допитом та допитом представника цивільного позивача, застосовуючи положення ч. 3 ст. 299 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи та обєм викраденого ніким не оспорюються.

Отже, умисні дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які виразились у таємному викраденні майна ПП «Бадагов», вчиненими за попередньою змовою групою осіб, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд враховує, що підсудні вчинили ряд умисних злочинів проти власності і разом з тим приймає до уваги, що тяжких наслідків від скоєного не настало. В якості обставини, що помякшує покарання, суд враховує щире каяття підсудних в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

За висновками ЛКК всі підсудні практично здорові, працездатні, не потребують примусового лікування від наркоманії та алкоголізму. Мають сімї, позитивно характеризуються за місцем проживання. ОСОБА_1, ОСОБА_3 вперше притягаються до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, враховуючи відсутність тяжких наслідків від скоєного підсудними та відшкодування завданої шкоди, що дає суду можливість визнати дані обставини в якості помякшуючих покарання, і таких, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням даних про особу кожного із підсудних, які щиро розкаялися та визнали свою вину, що розцінено судом в якості їх позитивної характеристики, суд з врахуванням того, що призначення покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України в даному випадку є явно недоцільним, вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України, шляхом призначення підсудним покарання більш мякого, ніж передбачено Законом.

Питання про речові докази вирішене судом відповідно до положень ст..81 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням ст..69 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. кожного відповідно.

Запобіжний захід засудженим залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази залишити власникам, як їм належні.

На вирок суду протягом 15 діб з моменту його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь