Справа № 559/15/16-к
Номер провадження 1-кс/559/10/2016
УХВАЛА
"12" січня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СВ УМВС України в Рівненській області про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:
Скарга обгрунтовується наступним доводами. 29 вересня 2015 року начальником СВ Дубенського УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000572 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Дану постанову ОСОБА_3 отримав лише 04 січня 2016 року, по своїх заявах у відділ поліції від 10 грудня 2015 року. Тому, вважає, що терміну оскарження постанови він не пропустив.

Із даною постановою ОСОБА_3 не згідний та вважає, що вона є передчасною та безпідставною.

Начальник СВ не займався слідством по цій справі, та взагалі воно по справі не велося. ОСОБА_4 був зацікавлений в закритті кримінального провадження, оскільки має особисту неприязнь до ОСОБА_3 . Тому ОСОБА_5 виніс незакону постанову, яку слід скасувати.

Начальником СВ Дубенського УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 в постанові зазначено неправдиву інформацію, яка різко відрізняється від дійсності.

04 липня 2015 року заяву відносно отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування. Попередня кваліфікація кримінального порушення: ст.125 ч.l КК України.

Під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів, вірніше збирання доказів взагалі не було та дачі їм правової оцінки.

ОСОБА_4 у тексті постанови викладено неправдиві обставини, які не відповідають фактам та поясненням наданим ОСОБА_3 слідчому ОСОБА_6 .

Для стирання надпису"Автомагазин" ОСОБА_7 найняв ОСОБА_8 , так як це його товариш, а не ОСОБА_9 . А телефон у ОСОБА_7 випав, коли він втратив рівновагу при нанесенні ОСОБА_3 удару лівою рукою по голові, заточився і збігав сходами до низу. І слідством прикривається той факт, що ОСОБА_7 здійснив на ОСОБА_3 замах з ножем.

В постанові не зазначено повністю обставин справи, сама постанова містить неповний виклад тексту, який стосувався би даного злочину, скоєного ОСОБА_7 04 липня 2015 року.

Слідчому ОСОБА_3 надав медичні документи і довідки, які свідчили, що він перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Рівненської центральної міської лікарні з 06 липня 2015 року до 28 липня 2015 року. А з 04 липня 2015 року до 06 липня 2015 року ОСОБА_3 перебував у стаціонарі Дубенської ЦРЛ.

Тривалий період часу слідчий уникав зустрічі з ОСОБА_3 і не надавав інформації по кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 , маючи особистий зиск із закриття данної справи, закрив кримінальне провадження.

Частиною. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосудця та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник зазначає, що закриття провадження - це протизаконні дії ОСОБА_4 , так як факт нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень мав місце і замах з ножем на нього теж. Всі обставини, викладені ОСОБА_3 в заяві та поясненнях, підтвердили свідки, які були очевидцями події.

Тобто підстави закрити провадження за відсутністю діяння за ч.l cт.125 КК України в діях ОСОБА_7 взагалі відсутні.

ОСОБА_4 від початку подачі ОСОБА_3 заяви 04.07.2015 року, різними способами укривав цей злочин. Він, як начальник слідства, зловживаючи службовим становищем без виконання необхідних слідчих дій та без належної кваліфікації скоєного ОСОБА_7 злочину, закрив кримінальне провадження.

В постанові ОСОБА_4 жодним чином не зазначено того, як і які тілесні ушкодження були ОСОБА_3 нанесені ОСОБА_7 .

В постанові жодним чином не зазначено про проведення експертизи по встановленню ступеня отриманих ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, нанесених йому ОСОБА_7 .

Як стало відомо ОСОБА_3 5 січня 2016 року висновок експерта за №167 від 07 жовтня 2015 року був направлений слідчому ОСОБА_10 .

А ОСОБА_4 29 вересня 2015 року вже виносить постанову про закриття кримінального провадження.

Якщо без висновку експерта було винесено постанову про закриття кримінального провадження, то ОСОБА_3 ставить під сумнів і сам висновок експерта. Чи не за «проханням» ОСОБА_4 він був написаний?

ОСОБА_4 маючи до ОСОБА_3 упереджене відношення, переслідуючи мету затормозити дане розслідування і провадження взагалі, маючи власний з цього зиск, втрутився повторно ще і в дану справу і виніс постанову про її закриття.

З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви ОСОБА_3 від 04 липня 2015 року і до 29 вересня 2015 року, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дiї спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

І в постанові не зазначено жодної процесуальної дії, яка би давала підставу закрити кримінальне провадження.

Скарги на рішення чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів із моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Всі наявні обставини і докази, надані ОСОБА_3 для слідства, свідчать про те, що нанесення йому тілесних ушкоджень 04 липня 2015 року і напад з ножем на нього скоїв ОСОБА_7 .

Відповідно до вищевикладеного, ОСОБА_3 просить скасувати постанову начальника СВ Дубенського УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000572 від 29 вересня 2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу із викладених у ній підстав. Наголосив на тому, що за викладних ним у скарзі обставин, ОСОБА_7 таки мав намір нанести йому удав ножем в область живота, але ОСОБА_3 цей удар перехопив, і забрав у ОСОБА_7 ніж. Також ОСОБА_7 було нанесено ОСОБА_3 удав кулаком в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_3 було отримано тілесні ушкодження і він тривалий час знаходився на лікуванні. У постанові начальника СВ Дубенського УМВС не надано ніякої оцінки цим фактам, у постанові навіть не вказано, що у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження. А це тому, що постанову про закриття кримінального провадження винесено ще до того, як до слідчого відділу було направлено висновок судово-медичної експертизи. Тому ОСОБА_3 вважає постанову про закриття кримінального провадження такою що не грунтується на вимогах закону, передчасною, та просить її скасувати.

Начальник СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області (посада на час винесення постанови) пояснив, що ним було встановлено відсутність у ОСОБА_7 наміру на нанесення легких тілесних ушкоджень для ОСОБА_3 , а також що ОСОБА_7 діяв правомірно, бо приміщення цього магазину, біля якого відбувся конфлікт належало не ОСОБА_3 , а його колишній дружині і конфлікт спровокував сам потерпілий ОСОБА_3 , якому на той час було заборонено підходити до майна колишньої дружини, та чинити перешкоди в користуванні цим майном.

Вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , начальника СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до змісту п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В данному випадку в матеріалах скарги наявні докази, що копія постанови отримана ОСОБА_3 04.01.2016 року, інших данних в матеріалах досудового розслідування немає, а тому суд вважає строк для подачі скарги не порушеним.

Щодо доводів скарги, то на думку суду вони заслуговують на увагу. Постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та недостаньо обгрутованою.

Так при допиті ОСОБА_3 , та у своїй скарзі він дає послідовні покази щодо того, що у ОСОБА_7 був намір на удар ножем в область живота ОСОБА_3 , в подальшому було нанесено ОСОБА_7 удар кулаком в область обличчя ОСОБА_3 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодженя, та знаходився на лікуванні.

В матеріалах кримінального провадження навіть немає протоколу допиту ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_3 мав місце конфлікт 04.07.2015 року.Тож не допитавши цю особу, не виклавши його показів про події що мали місце 04.07.2015 року, судити про наміри цієї особи, чи відсутність таких намірів є передчасним.

Не встановлено слідством і обставин, чому ОСОБА_7 знаходився біля вказаного магазину чиї доручення та вказівки виконував, здираючи написи на дверях магазину.

В постанові так само не вказано чи виявлені у ОСОБА_3 якісь тілесні ушкодження в результаті цього конфлітку, якої ступені важкості, у якому виді, оскільки на час винесення постанови про закриття кримінального провадженя висновку судово-медичної експертизи ще не існувало.

Так само суперечливим є посилання начальника СВ на те, що приміщення магазину належало не ОСОБА_3 , а його колишній дружині, він не мав права до нього підходити, бо існувала заборона суду для цього. В матеріалах кримінального провадження немає жодних документів щодо таких тверджень, тож оцінювати дії ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в цьому розрізі теж є передчасним та суб`єктивним.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що постанова не містить обгрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а такий висновок за викладених судом обставин є передчасним.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СВ УМВС України в Рівненській області про закриття кримінального провадження №0000572 від 29 вересня 2015 року, задоволити.

Скасувати постанову начальника СВ Дубенського УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000572 від 29 вересня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: