Справа № 204/2535/15-к
Провадження № 1-кс/204/206/15
У Х В А Л А
ВСТАНОВИВ:
21 квітня 2015 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором прокуратури Красногвардійського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 19.03.2015 року приблизно о 06.15 годин до чергової частини Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що 18.03.2015 року близько 08.30 годин її донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішла з дому та до теперішнього часу додому не повернулась.
Крім того, 20.03.2015 року близько 19.30 години на відкритій ділянці місцевості, на відстані 400 метрів на північний захід від будинку АДРЕСА_2 , в кущах виявлено обгорілий труп невідомої жінки. Труп останньої направлено в морг КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для встановлення причини смерті.
У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження виникли підстави вважати, що труп невідомої жінки виявленої 20.03.2015 року може належати саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи № 130 від 08.04.2015 року, зі зразків крові трупа невідомої жінки (акт розтину № 714 від 21.03.2015 р.), виявленої 20.03.2015 р., та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримані препарати ДНК, встановлені їх генотипічні характеристики. Відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів, які б не виявлялись у припустимої матері. Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути біологічною матір`ю загиблої невідомої жінки (акт розтину № 714 від 21.03.2015 р.), виявленої 20.03.2015 р. Вірогідність того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно є біологічною матір`ю загиблої невідомої жінки (акт розтину № 714 від 21.03.2015 р.), і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99%.
Допитана в якості потерпілого ОСОБА_4 , повідомила, що її донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли йшла з дому 18.03.2015 року мала при собі жіночу сумку чорного кольору з горизонтальними смугами синього кольору на одному боці та з текстом шрифтом білого кольору з іншого. Також донька мала при собі мобільний телефон «HTC ONE X», imei НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на її ім`я, пластикову карту « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на її ім`я, гаманець червоного кольору.
Допитана в якості свідка ОСОБА_6 підтвердила факт наявності у її сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночої сумки чорного кольору з горизонтальними смугами синього кольору на одному боці та з текстом шрифтом білого кольору з іншого, мобільного телефону «HTC ONE X», imei НОМЕР_1 , паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та пластикової карти « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на її ім`я, гаманця червоного кольору.
В ході досудового розслідування встановлено, що 10.04.2015 року мобільний телефон, що перебував у користуванні ОСОБА_5 запрацював з сім карткою НОМЕР_2 , прив`язка до базової станції АДРЕСА_3 .
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що телефонний номер НОМЕР_2 , з яким працював мобільний телефон «HTC ONE X», imei НОМЕР_1 , що перебував у користуванні потерпілої ОСОБА_5 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_7 вказав, що мобільний телефон «HTC ONE X» та телефонний номер НОМЕР_2 він придбав 10.04.2015 року на ринку «Озерка» по вул. Боброва у м. Дніпропетровську у раніше невідомого йому хлопця.
Також в ході досудового розслідування встановлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який пояснив, що мобільний телефон «HTC ONE X», imei НОМЕР_1 , він придбав 18.03.2015 року близько 16.40 години у раніше незнайомого йому чоловіка на ринку « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».
Таким чином, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що особа, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення та яка продала мобільний телефон «HTC ONE X», imei НОМЕР_1 , що перебував у користуванні потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_9 18.03.2015 року, могла користуватись мобільним зв`язком. Встановити абонентський номер підозрюваного, який здійснював телефонні дзвінки, не надалось можливим.
Разом з тим, відомості про з`єднання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, який користувався послугами операторів телекомунікації, знаходиться у операторів мобільного зв`язку.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про телекомунікації», оператори телекомунікації зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку, встановленому законом.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_2 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.
Представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », у володінні якого знаходиться інформація, про доступ до якої порушено клопотання, в суд не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить :інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
Згідно п.7 ч.1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації», оператори телекомунікації зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Виходячи зі змісту ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою ст. 163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162-166 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
- ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (ІМЕІ);
- адреса розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абонента, азимути ретрансляційних антенн;
- типи з`єднань абонентів: вхідні та вихідні дзвінки без розкриття їх змісту, SMS (короткі текстові повідомлення) без розкриття їх змісту, ММS (мультимедійні повідомлення) без розкриття їх змісту, GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація тощо;
- дата, час та тривалість з`єднання, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонентами.
- ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, ІМЕI), з яким відбувався сеанс зв`язку абонентів.
Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1