12.08.2015 Єдиний унікальний № 371/1434/15-к
Провадження № 1-кс/371/161/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1

за участю заявника ОСОБА_2 ,

з секретарем ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу заявника ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області про закриття кримінального провадження № 0000141,

У С Т А Н О В И В :
Скарга на постанову про закриття кримінального провадження надійшла до суду 07 серпня 2015 року та призначена до розгляду ухвалою слідчого судді від 07 серпня 2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Скарга обґрунтована тими обставинами, що заявник є приватним підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність на Миронівському ринку, орендуючи кіоск «Все для дому». З 02 січня 2015 року в кіоску працювала продавцем ОСОБА_4 , з якою укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 25 березня 2015 року нею була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 6560 грн. 44 коп. Про вказаний факт вона повідомила правоохоронний орган. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою за ст. 191 ч. 1 КК України, закрито постановою слідчого від 25 червня 2015 року. Постанова про закриття кримінального провадження після винесення їй не надсилалась. Про прийняте рішення була повідомлена працівниками ринку. Посилаючись на невідповідність прийнятого слідчим рішення вимогам закону та ті обставини, що строк для оскарження постанови про закриття кримінального провадження пропущений з поважних причин, просив поновити строк для подання скарги та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Підтримуючи вимоги за скаргою, ОСОБА_2 послалася на обставини, що в ній викладені, просила скасувати прийняте рішення та зобов`язати слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області продовжити слідчі дії у кримінальному провадженні.

Для доведення правомірності прийнятого рішення в судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки до суду не повідомлені. Про час та місце розгляду скарги начальник СВ Миронівського РВГУ МВС України в Київській області повідомлений належно.

Згідно положень частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Оцінка представлених матеріалів та доводи заявника вказують на наявність підстав для задоволення скарги.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Встановлено, що 26 березня 2015 року заявник ОСОБА_2 звернулася до Миронівського РВ ГУ МВС України із заявою, в якій повідомила про вчинення найманим працівником факту незаконного заволодіння належним їй як приватному підприємцю майном.

26 березня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 були внесені відомості про кримінальне провадження за ст. 191 ч. 1 КК України, за виявленим фактом проводилось досудове розслідування.

Постановою слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 25 червня 2015 року кримінальне провадження, внесене 26 березня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141, закрито.

Згідно з частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження слідчому судді не надані. Строк звернення зі скаргою заявнику поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Отримавши 26 березня 2015 року заяву про злочин, слідчий мав з`ясувати чи містять факти, про які отримані відомості, ознаки злочину, на який вказувала заявник, чи вбачається в діянні, про яке повідомлено, конкретний вид злочину, за якою статтею може бути кваліфіковано даний злочин, вчиненому діянню мав надати кримінально-правову оцінку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Всупереч вказаним вимогам слідчий не дослідив фактів, на які вказувала заявник, прийняте рішення мотивував тим, що за фактом, про який повідомлено, не здобуто доказів, які б вказували на умисне протиправне обернення ОСОБА_4 на свою користь товарно-матеріальних цінностей, належних заявнику, а тому не вбачає складу злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України.
За привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, настає кримінальна відповідальність за ст. 191 ч. 1 КК України.

Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб.

Діяння може кваліфікуватися як привласнення чи розтрата лише у тому разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням.

Ймовірно така правомочність виникла у ОСОБА_4 з огляду на факт перебування у трудових відносинах із заявником та укладення договору про її повну матеріальну відповідальність.

У статті 91 КПК викладено перелік обставин, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні і є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Ця норма відповідає на питання, встановлення яких фактів і обставин є метою доказування. В ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Слідчим не встановлено обставин, що виключають кримінальне провадження. За наявності події правопорушення слідчий був зобов`язаний дослідити обставини щодо наявності чи відсутності в діях особи, яка була матеріально-відповідальною за збереження товарно-матеріальних цінностей, ввірених їй, складу кримінального правопорушення. Слідчий мав встановити, чи перебувало майно, яке не було збережено, у правомірному володінні продавця ОСОБА_4 , причини його недостачі, чи не мав місце факт незаконного заволодіння майном для поліпшення за рахунок викраденого матеріального становища.

Обов`язок доказування слідчим обставин, указаних у ст. 91 КПК, - це вимога закону. Вона означає, що слідчий зобов`язаний зібрати, процесуально зафіксувати, перевірити і оцінити докази, обґрунтувати ними наявність обставин, перерахованих у ст. 91 КПК. Обов`язком указаних суб`єктів також є спростування доводів сторони захисту щодо доведення обставин і предмета доказування.

Відповідно до положень частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, в тому числі, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Резолютивна частина постанови повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення.

Оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження не відповідає вказаним вимогам.

За загальним правилом за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закривається тоді, коли в дійсності було вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке потягло за собою шкідливі наслідки, але відсутній один з елементів складу злочину.

В мотивувальній частині рішення слідчого не зазначено, який із елементів складу злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, відсутній.

Зробити висновок про те, які зібрані та досліджені докази і як перевірив та оцінив слідчий, приймаючи рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, не можливо, оскільки мотивувальна частина прийнятого рішення не містить змісту обставин, які є підставами для прийняття такого рішення. Рішення вмотивоване посиланням на ті обставини, що не здобуто певних доказів та не представилось можливим їх здобути.

Резолютивна частина рішення не містить точних відомостей про зміст рішення, в ній не зазначено підстави закриття провадження, не вказано який склад злочину відсутній та в діях якої особи чи яких осіб.

Вказані встановлені обставини вказують на те, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам закону, не містить обґрунтувань щодо відсутності елементів складу злочину, є необґрунтованим та неумотивованим, а тому підлягає скасуванню.

Існує необхідність у проведенні у кримінальному провадженні перевірки та оцінки доказів.

За правилами частин 2 та 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, зобов`язання вчинити певну дію та не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, скасувати.

Зобов`язати слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області продовжити слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000141.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1