Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Дєдова М.С.

при секретарі Самарській Г.І.

з участю прокурора Струся О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, непрацюючий, раніше судимого: Іллінецьким районним судом Вінницької області 09.09.2002 року за ст. 185 ч.3, 71 ч.1 до 4-х років позбавлення волі; 30.09.2002 року за ст. 185 ч.2 і ч.3, ст. 15 ч.1, ст. 70 ч.3 і ч.4 до 4-х років і 6 місяців позбавлення волі; Липовецьким районним судом Вінницької області 31.05.2007 року за ст. 185 ч.2, 185 ч.1 і ч.3, ст. 15 ч.3, 309 ч.1, ст. 70 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, звільненого за постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 28.10.2009 року умовно-достроково, невідбутий строк складає 7 місяців і 19 днів.

по ст. 185 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим за умисні злочини, маючи не зняту та не погашену судимість знову вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

1 грудня 2010 року, він повторно, близько першої години ночі, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домогосподарства ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, та шляхом вільного доступу з метою крадіжки чужого майна проник на огорожене подвіря потерпілого, звідки таємно викрав дві бувші у використанні автомобільні акумуляторні батареї VARTA та ISTA, загальною вагою 28 кг, по ціні 3 грн. за 1 кг на суму 84 гривні які виніс на вулицю та поставив на узбіччі дороги. Після цього, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1, повернувся до домогосподарства ОСОБА_2 та через незамкнені двері з метою крадіжки проник до підсобного приміщення звідки таємно викрав мідний дріт, загальною вагою 29 кг, по ціні 35 грн. за 1 кг на суму 1015 грн.

В послідуючому викрадені акумуляторні батареї та дріт ОСОБА_1 продав як металобрухт ОСОБА_3, де вони були виявлені і повернуті потерпілому.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині він визнав повністю і підтвердив, що проник на огорожене подвіря і в підсобне приміщення потерпілого ОСОБА_2 з метою вчинення крадіжку двох акумуляторів та мідного дроту в двох мішках і викрав це майно, та продав його як металобрухт ОСОБА_3, так як йому були потрібні гроші для лікування матері, яка перебувала в той час в лікарні, у скоєному він щиро розкаюється.

Суд в порядку ст. 299 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Цивільний позов по справі не заявлено.

Вина підсудного підтверджується також матеріалами кримінальної справи, а саме:

заявою потерпілого ОСОБА_2 про крадіжку акумуляторів та мідного дроту (а.с. 3); протоколами огляду місця події від 1.12. та від 2.12.2010 року з фототаблицями та 7.12.2010 р. з фототаблицями (а.с. 4, 6-9, 10-13), протоколами зважування акумуляторних батарей та мішків з мідним дротом (а.с. 5, 14), довідками про вартість 1 кг брухту міді, яка складає 35 грн., та брухту акумуляторів яка складає 3 грн. (а.с. 20, 21), протоколом огляду викрадених речей, як речових доказів (а.с. 30), розпискою потерпілого ОСОБА_2 в отриманні повернутого йому майна (а.с. 32).

Дії підсудного ОСОБА_1 слід правильно кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України, так як встановлено і доведено, що він повторно вчинив крадіжку чужого майна з проникненням в приміщення загальною вартістю 1099 гривень.

Призначаючи підсудному міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до тяжких злочинів особу винного, який характеризується позитивно як помякшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, розмір, вартість і цінність викраденого майна і вважає, що йому слід призначити міру покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід в такому разі засудженому слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити йому покарання по ст. 185 ч. 3 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк, тривалістю на два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази по справі залишити потерпілому ОСОБА_2.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Головуючий: /підпис/