Справа № 346/3083/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2014 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про застосування Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2014 року на засудженого :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого ; засудженого 20 грудня 2012 року Личаківським районним судом м. Львова за ст. 307 ч.1, 15-307 ч.2, 70 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна,

Початок строку: 05.11.2011 р.

Кінець строку: 05.11.2017 р.

В С Т А Н О В И В :

Коломийська виправна колонія № 41 звернулась до суду з поданням на засудженого ОСОБА_4 , в якому посилається на те, що засуджений Штейнберг на даний час відбуває покарання шість років позбавлення волі, у Коломийській виправній колонії № 41 за злочини передбачені ст. 307 ч.1, 15-307 ч.2, 70 КК України і підпадає під дію ст. 2 Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2014 року, яку просить до нього застосувати.

В судовому засіданні свою заяву підтримав.

Вивчивши матеріали особової справи на засудженого, заслухавши пояснення представника адміністрації Коломийської виправної колонії № 41, який охарактеризував засудженого позитивно, взявши до уваги думку прокурора про не заперечення на застосуванні амністії, суд приходить до висновку про можливість застосування амністії, виходячи із наступного.

В силу положень ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Як видно із встановленого Штейнберг відбуває покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова і на час прийняття Закону України Про амністію від 19 квітня 2014 року відбув 2 роки 5 місяців 14 дні, що складає не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

У відповідності до вимог ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Виходячи із дослідженого та беручи до уваги відсутність будь-яких інших законних підстав для незастосування амністії відносно Штейнберг, суд вважає за необхідне подання задоволити.

На підставі наведеного та ст.ст. 12, 85-86 КК України, ст. ст. 2, 8 «є», 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 19 квітня 2014 року, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1246-VII від 06.05.2014, ст.ст. 1,3-4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 від дальшого відбування покарання за вироком Личаківського районного суду від 20 грудня 2012 року за ст. 307 ч.1, 15-307 ч.2, 70 КК України - внаслідок акту амністії.

На ухвалу може бути подано скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом семи діб з дня оголошення.

Суддя: ОСОБА_1