Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 11-700 2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст.ст. 185 ч.З, 186 ОСОБА_1
ч.І КК України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Неділька М.І.

суддів Охріменка І.К., Ятченка М.О.

за участю прокурора Свищ Л.А.

захисника ОСОБА_3

розглянула кримінальну справу за апеляцією заступника прокурора м. Умані, захисника засудженого ОСОБА_3 та засудженого на вирок Уманського міськрайонного суду 14.09.2010 р., яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий,

засуджений за ст. 186 ч.І КК України на один рік позбавлення волі; за ст. 185 ч. З КК України на три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до відбуття остаточного визначено покарання три роки позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів по справі.

За вироком суду ОСОБА_4 засуджений за те, що він 2.07.2010 р. близько 19 год., перебуваючи неподалік від під'їзду №1 по вул. Пролетарській 8 в м. Умані, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом виривання навісного гаманця, розміщеного на передній панелі зі сторони водія автомобіля «Дачія Логан», держномерний знак НОМЕР_1, вчинив відкрите викрадення грошей в сумі 86 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же, повторно, 1.08.2010 р. близько 10.00 год., діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, шляхом проникнення через відчинене вікно до квартири АДРЕСА_1, в присутності малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина потерпілої ОСОБА_7, відкрито викрав програвач ВЯЗУБ/р/ ВВК 319 81 з комплектуючими проводами та пультом дистанційного управління, вартістю 300 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на вказану суму.

Не погоджуючись із вироком суду в частині призначеного покарання прокурор у апеляції вказує, що інкриміновані у вину ОСОБА_4 злочини відносяться до категорії тяжких, після скоєння першого злочину він належних висновків не зробив і повторно скоїв злочин.

Тому просить вирок скасувати в зв'язку з м'якістю призначеного покарання і постановили новий, яким призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4, посилаючись на ряд пом'якшуючих його відповідальність обставин просить вирок суду змінити, застосувавши до призначеного покарання вимоги ст. 75 КК України.

Зазначає, що при призначенні покарання не з'ясовувалася думка потерпілих і при цьому справа розглянута у їх відсутність.

Захисник засудженого ОСОБА_3, посилаючись на ряд пом'якшуючих відповідальність обставин ОСОБА_4 також просить пом'якшити йому міру покарання, застосувавши вимоги ст. 75 КК України.

Також звертає увагу суду на те, що її син страждає на гіпертонічну хворобу першого ступеня в зв'язку з чим перебуває на «Д» обліку в Уманській міській поліклініці. Сама вона також хворіє на ряд захворювань і тому потребує догляду та піклування сина.

Заслухавши доповідача, прокурора - про залишення вироку без зміни, вислухавши засудженого і захисника, підтримавши свої апеляції та дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні тих злочинів за які він засуджений при обставинах, викладених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, які відповідним чином були досліджені в судовому засіданні.

Визнаючи себе винним у цих злочинах ОСОБА_4 погодився на спрощений порядок розгляду справи в суді і в подальшому не оскаржував вирок в частині доведеності його вини та правильності кваліфікації його дій.

Дії його за вказаними статтями закону судом кваліфіковані вірно.

Що стосується покарання, то колегія суддів вважає, що воно призначене йому відповідно до вимог ст. ст. 65, 66 КПК України з врахуванням характеру вчинених злочинів, даних про його особу та пом'якшуючих його відповідальність обставин.

Враховуючи, що один із вчинених ним злочинів є тяжким суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про призначення йому реальної міри покарання.

Строк покарання призначений мінімальний, який передбачений санкцією статті закону за якою він засуджений, а тому підстав для подальшого пом'якшення покарання і в тім числі в зв'язку з наявністю тих пом'якшуючих обставин на які він додатково посилається в апеляції , а також і його захисник, - немає.

Необгрунтованою є також і апеляція прокурора про м'якість покарання в зв'язку з чим і вона не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Уманського міськрайонного суду від 14.09.2010 р. відносно ОСОБА_4 залишити без зміни, а апеляції заступника прокурора м. Умані, засудженого ОСОБА_4 та в його інтересах захисника ОСОБА_3,- без задоволення.