Справа № 185/7303/15-к
Провадження № 1-кп/185/421/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2015 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої

сторони - ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 17 листопада 2014 року № 0000857 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого неповнолітню доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Вербське, Юр`ївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Селідово , Донецької області , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_9 , 1999 року народження, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є знайомими між собою та працювали на заводі ПАТ «Павлоградхіммаш»,що розташований по вул.Харківській, 15 в м.Павлограді, Дніпропетровської області.

ОСОБА_5 працював різноробочим зазначеного вище заводу, ОСОБА_6 - водієм електрокари, а ОСОБА_7 водієм автобусу марки «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 .

17.03.2015 року о 11.30 год., ОСОБА_5 перебував за місцем роботи у цеху № 1 зазначеного вище заводу, та мав доступ до металевих конструкцій та виробів, в зв`язку з чим, останній, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили викрасти із цеху № 1 металобрухт стального легованого марки 12х18н10т вагою 50,5 кг належний ПАТ «Павлоградхіммаш».

Надалі, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розподілили між собою свої злочинні ролі, згідно яких, ОСОБА_5 мав скласти металобрухт до мішків та погрузити ОСОБА_6 в електрокару, ОСОБА_6 на електрокарі металобрухт мав вивезти з цеху № 1 та перекласти до автобусу марки «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_7 в свою чергу, мав на зазначеному автобусі вивезти металобрухт за територію заводу ПАТ «Павлоградхіммаш» та в подальшому розпорядитись на власний розсуд-здати до пункту прийому металу, а вилучені кошти розділити між собою.

Реалізуючи зазначений злочинний намір, цього ж дня, близько о 11.50 год., в цеху № 1 ОСОБА_5 підготував металобрухт стальний легований марки 12х18н10т вагою 50,5 кг та склав його до двох поліетиленових мішків, та о 12.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, згідно раніше розподіленим ролям, з робочого місця ОСОБА_5 , викрали склали металобрухт стальний легований марки 12х18н10т вагою 50,5 кг до робочої електрокари, за кермом якої перебував ОСОБА_6 , та вивезли його з приміщення цеху № 1.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи згідно розподіленим раніше ролям, ОСОБА_6 склав викрадений металобрухт до автобусу марки «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в гаражі на території заводу ПАТ «Павлоградхіммаш».

Після чого, ОСОБА_7 за кермом автобусу «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 , з викраденим майном направився для виїзду за територію заводу ПАТ «Павлоградхіммаш».

Разом з тим, розпорядитися викраденим майном ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змогли по причинам, що не залежали від їх волі, оскільки о 17.15 год. ОСОБА_7 на контрольно-пропускному пункті заводу ПАТ «Павлоградхіммаш» з викраденим майном був виявлений та затриманий працівниками заводу ПАТ «Павлоградхіммаш» - начальником охорони ОСОБА_10 , головним інженером ОСОБА_11 , охоронцями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та дав покази про те, що дійсно, він з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були між собою знайомим та працювали на заводі ПАТ «Павлоградхіммаш», розташованому по вул.Харківській, 15 в м.Павлограді, Дніпропетровської області.

Він - ОСОБА_5 працював різноробочим зазначеного вище заводу, ОСОБА_6 - водієм електрокари, а ОСОБА_7 водієм автобусу марки «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 .

17.03.2015 року о 11.30 год., він перебував на своєму робочому місці у цеху № 1 зазначеного вище заводу, та мав доступ до металевих конструкцій та виробів, в зв`язку з чим, він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили викрасти із цеху № 1 металобрухт стального легованого марки 12х18н10т вагою 50,5 кг належний ПАТ «Павлоградхіммаш».

Він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розподілили між собою свої ролі, згідно яких, він - ОСОБА_5 мав скласти металобрухт до мішків та погрузити ОСОБА_6 в електрокару, ОСОБА_6 на електрокарі металобрухт мав вивезти з цеху № 1 та перекласти до автобусу марки «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 , а ОСОБА_7 в свою чергу, мав на зазначеному автобусі вивезти металобрухт за територію заводу ПАТ «Павлоградхіммаш» та в подальшому розпорядитись на власний розсуд-здати до пункту прийому металу, а вилучені кошти розділити між собою.

Реалізуючи зазначений злочинний намір, цього ж дня близько о 11.50 год., в цеху № 1 він підготував металобрухт стальний легований марки 12х18н10т вагою 50,5 кг та склав його до двох поліетиленових мішків, та о 12.00 год. за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, згідно раніше розподіленим ролям, з його робочого місця викрали склали металобрухт стальний легований марки 12х18н10т вагою 50,5 кг до робочої електрокари, за кермом якої перебував ОСОБА_6 , та останній вивіз його з приміщення цеху № 1.

Надалі ОСОБА_6 склав викрадений металобрухт до автобусу марки «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в гаражі на території заводу ПАТ «Павлоградхіммаш».

Після чого, ОСОБА_7 за кермом автобусу «Ікарус - 250», д.н.з. НОМЕР_1 , з викраденим майном направився для виїзду за територію заводу ПАТ «Павлоградхіммаш».

Разом з тим, розпорядитися викраденим майном він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змогли, оскільки о 17.15 год. ОСОБА_7 на контрольно-пропускному пункті заводу ПАТ «Павлоградхіммаш» з викраденим майном був виявлений та затриманий працівниками заводу ПАТ «Павлоградхіммаш

Зазначив, що повністю згоден з вартістю металобрухту стального легованого марки 12х18н10т вагою 50,5 кг., який вони намагалися викрасти

Додав, що повністю розкаюється у вчиненому.

Аналогічні показання щодо обставин вчиненого злочину надали в судовому засіданні і обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Представник потерпілої сторони ОСОБА_4 повністю підтвердила покази дані в судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з зазначенням часу, місця вчинення злочину, інших обставин їх учинення, та суми спричинення збитків.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо, звернулись до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки вони, кожний окремо, повністю визнають свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважають зібрані в справі докази їх провини, кожного окремо, достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх а також допитувати свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, представника потерпілої сторони, кожного окремо, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченим, кожному окремо, правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні, кожний окремо, погодились, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинувачених та представника потерпілої сторони, кожного окремо, мають характер логічних, послідовних, взаємозв`язаних та об`єктивних, що з урахуванням застосування при розгляді справи положень ст.349 КПК України дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України доведена повністю.

Дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні виду і розміру покарання у відповідності ст.65-67 КК України, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо, раніше не судимі, підлягають покаранню, за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, щодо кожного окремо, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо, повністю визнали свою провину, щиро розкаялися у вчиненому, активно співпрацювали з досудовим та судовим слідством у справі.

Крім того, в якості пом`якшувальних обставин, щодо кожного окремо, суд визнає, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо, мають на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання, кожний окремо, характеризуються з позитивної сторони.

Обтяжливих обставин у справі не встановлено.

Наведене свідчить про те, що виправити обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, та запобігти їх злочинній діяльності можливо й без їх ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо, мають бути засудженими за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції даної статті, але умовно, із застосуванням положень ст.75, ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному окремо, призначити покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком один рік з іспитовим терміном один рік, зобов`язавши ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо, відповідно до п.2 ч.1 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо кожного окремо, до набрання вироком чинності не обирати.

Речові докази:

- металобрухт стальний легований марки 12х18н10т вагою 50,5 кг., переданий на зберігання начальнику охорони заводу ПАТ «Павлоградхіммаш»- ОСОБА_10 залишити за належністю заводу ПАТ «Павлоградхіммаш» ( а.к.п. 67).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_14 .