Справа №: 398/804/15-к
ВИРОК
Іменем України
"08" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4
захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого. проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-19.08.1996 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.) до 3 років позбавлення волі;
-13.03.2003 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 11.03.2009 року за постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03.03.3009 року умовно достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Пантаївка м.Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-28.03.2011 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст., ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
-17 грудня 2013 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, на підставі ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст., ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
обох, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 2ст. 186 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, скоїли незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а ОСОБА_8 ще і повторно, за наступних обставин.
13 грудня 2014 року, близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, прибули до продуктового магазину «АТБ», який розташований за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Леніна, 23.
Перебуваючи біля вищевказаного магазину, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , побачили ОСОБА_9 , котрий проходив по тротуару вздовж будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за заздалегідь узгодженим планом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_9 та раптово застосували до нього насильство з метою заволодіння майном потерпілого.
Так, ОСОБА_7 з метою упередження можливого опору з боку потерпілого, використав заздалегідь принесений ним газовий балончик «Терен-1» шляхом його розпилювання в обличчя ОСОБА_9 та спільно з ОСОБА_8 разом нанесли потерпілому декілька цілеспрямованих ударів в різні частини тіла для подальшого безперешкодного відкритого заволодіння його майном. ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію їх спільного умислу, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 46 гривень, котрі знаходились в кишені куртки потерпілого. Поваливши останнього на землю, та реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння іншим майном потерпілого, ОСОБА_7 продовжував утримувати потерпілого ОСОБА_9 , який чинив опір, а ОСОБА_8 наносив удари, але почувши крики жінки та побачивши людей, які бігли до них втік з місця вчинення злочину, а ОСОБА_7 був затриманий на місці вчинення злочину працівниками міліції.
Через опір, який чинив потерпілий ОСОБА_9 та втручання працівників міліції, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не виконали усіх дій, які вважали за необхідне виконати з метою заволодіння іншим майном потерпілого, з причин, що не залежали від їх волі.
Своїми діями обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_8 ще і повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 13.12.2011 року після 16 години він проходив біля готелю «Дружба», де зустрів знайомого ОСОБА_8 , якому запропонував піти прогулятись. Спиртних напоїв він не вживав, а ОСОБА_8 дав пляшку горілки ємністю 0,25л, щоб він похмелився, яку останній випив сам. Так вони дійшли до площі Кірова та поверталися назад. Коли підходили до магазину «АТБ», він побачив, що йде чоловік з жінкою, який схожий на чоловіка, що в місті Кіровограді відібрав у нього мобільний телефон. Він вирішив затримати чоловіка, застосувавши газовий балончик, який мав при собі для самооборони та зробити все раптово, щоб чоловік не чинив опору і попросив ОСОБА_10 допомогти йому. Він бризнув з газового балончика потерпілому в очі, а ОСОБА_10 почав бити потерпілого руками і ногами, потерпілий чинив опір - відбивався. Коли ОСОБА_10 наносив удари потерпілому, він стояв збоку та подумав, що ОСОБА_10 може пограбувати чоловіка, а тому щоб упередити це, він вдруге бризнув з газового балончика, щоб їх розборонити. Коли вони розчепились, ОСОБА_8 зник з місця події, а він намагався самостійно затримати того чоловіка, прижавши його руками, при цьому ОСОБА_11 він не казав, що має на меті його затримання. Всі ці події відбувались десь протягом трьох хвилин. В цей час вони потерпілому нічого не казали, потерпілий чинив опір і відбивався. Потім він був затриманий працівниками міліції. Де ділась жінка, яка була з потерпілим йому не відомо, навколо людей не було. На стовпі був ліхтар та було освітлення з магазину «АТБ». Тілесних ушкоджень потерпілому він не наносив. Про те, що у потерпілого зникли гроші, йому стало відомо лише в міліції. Наміру пограбувати потерпілого у них з ОСОБА_8 не було та він не бачив, щоб ОСОБА_8 у потерпілого забирав щось. Проте в судових дебатах заявив, що вважає, що має нести відповідальність за ст.125 КК України за те, що спринив потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він йшов додому по вул. Кірова та біля магазину «АТБ» зустрів ОСОБА_7 , якого він знав раніше та вони разом направлялись додому в район БАМу. Це відбувалось десь о 16 годині, на вулиці ще було видно. В цей день алкогольних напоїв він не вживав. По дорозі він зустрів знайомого ОСОБА_12 , у якого попросив цигарку, а тому відстав від ОСОБА_13 десь 2 3 метри. Цимбал йому нічого не казав про те, щоб допомогти когось затримати. Він побачив, як ОСОБА_13 дістав газовий балончик і бризнув в обличчя ОСОБА_11 , який був його вчителем історії та був одягнутий в куртку та шапку, по якій він і впізнав потерпілого. В цей час ОСОБА_13 руками наносив удари потерпілому в область грудей, а потім повалив ОСОБА_9 на землю. Жінка, яка була з ОСОБА_11 , почала кричати, а тому він відійшов звідти в сторону. Він не намагався зупинити ОСОБА_13 , а відійшов звідти десь на 5 метрів, так як підбігали люди. ОСОБА_13 затримали чоловіки, які були в цивільному, а він злякався та пішов додому. Йому ОСОБА_13 нічого не говорив про те, що має намір когось затримувати, а тим більше потерпілого. Він потерпілого не бив і нічого в нього не викрадав. Затримали його десь через 3 дні.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинувачених в інкримінованому їм злочині, підтверджується належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 13.12.2014 року після 16 години він зі своєю знайомою ОСОБА_14 йшли по алеї до неї додому. Назустріч їм йшло двоє хлопців. Коли вони підійшли, ОСОБА_7 на відстані протягнутої руки бризнув йому в обличчя з газового балончика та зразу ж завдав йому удар рукою в область обличчя, розбивши йому губу. Він у відповідь намагався ударом руки відповісти ОСОБА_7 , який наніс йому ще один удар кулаком в обличчя. Цимбал стояв попереду від нього, а ОСОБА_8 позаду та кричав «бризкай йому ще в очі». Цимбал бризнув ще декілька раз. Коли рідина з газового балончику почала діяти, він вже не міг чинити опір, так як втратив орієнтацію і ОСОБА_7 повалив його на землю. Він бачив, що ОСОБА_7 наносив йому удари руками і ногами та викрикував, що він є членом партії «Свобода», а також удари ногами наносив і ОСОБА_8 .. Його знайома ОСОБА_14 відбігла до 9-ти поверхового будинку та кликала людей на допомогу. Всього йому нанесли багато ударів. Коли він зміг дивитись, то побачив працівників міліції, які затримали ОСОБА_7 , але ОСОБА_10 там не було. Все відбувалося дуже швидко. Стверджує, що в той час, як він ще стояв, відчував, що ОСОБА_10 , який стояв позаду нього, нишпорить у нього у верхньому кармані куртки. Коли в нього працівники міліції запитали чи нічого не зникло, то він виявив, що з лівої кишені зникли гроші, приблизно 50 грн., потім слідчий записав 46 грн. Крім грошей у нього більше нічого не зникло. Вважає, що дані молоді люди повинні нести максимальну відповідальність за вчинене.
- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 13.12.2014 року він перебував за адресою АДРЕСА_3 з ОСОБА_16 та прокурором, де спілкувались по робочим питанням. Близько 16-17 години, почули крик жінки, яка кликала на допомогу та вибігла з алеї вздовж магазину «АТБ». Вони побігли туди. Підбігаючи до місця події, він побачив, що нападників було двоє, громадянин захищався від них та в сторонці від них була жінка, яка голосно кричала. Коли підбігали, то він побачив, що ОСОБА_10 різко відбіг звідти. Підбігши ближче, він побачив, що ОСОБА_7 впав на землю з потерпілим, який чинив йому опір. Він втрутився в бійку, відрекомендувався, що працівник міліції та скрутив руки нападнику, щоб потерпілий міг вилізти з - під нього, оскільки він був знизу. В цей час підійшов ОСОБА_16 і прокурор, який запитав, що тратилося. На запитання прокурора, потерпілий відповів, що один з хлопців бризнув йому в очі сльозоточивим газом і намагались забрати гроші. Потерпілий пояснив, що в кишені в нього було приблизно 50 грн., які викрали. Він в цей час утримував ОСОБА_7 , який намагався чинити опір, прокурор викликав слідчо-оперативну групу. Кітаєва допомагала потерпілому. ОСОБА_13 назвав себе активним учасником політичної партії. На ОСОБА_7 одягли наручники, провели поверхневий огляд та виявили в кишені газовий балончик, після чого доставили його до міськвідділу. В кабінеті слідчого був складений протокол про затримання. ОСОБА_7 , який слідчому назвав іншу особу, яка була з ним на той час це був ОСОБА_8
- показаннями свідка ОСОБА_17 який дав аналогічні показання, що дійсно вони почули крики жінки про допомогу та були десь 40 метрів від місця вчинення правопорушення. Всі побігли до місця вчинення правопорушення та побачили, що там бійка та кричить жінка. Він кричав, що міліція, перехожі почали зупинятись. Він бачив, як в ході цієї сутички, дві особи завалили одну, і в цей момент один з нападаючих побіг звідти. Коли вже були на місці, то побачили, що на землі лежав потерпілий, а ОСОБА_13 був зверху на ньому. Потерпілий сказав, що в нього забрали грошові кошти і мобільний телефон. В цей час почали зупинятись перехожі, а друга особа, яка вчиняла бійку почала тікати. Цимбал особисто пояснював, що він є членом партії, розшукує сепаратистів та карає їх, з його кишені виглядав газовий балончик.
- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що в грудні приблизно о 16.30 год. вони йшли з ОСОБА_9 біля магазину «АТБ» до неї додому. Двоє хлопців винирнули з темноти, як стало потім відомо - це були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вона побачила, що ОСОБА_13 засунув руку в карман та подумала, що він хоче щось запитати. Цимбал витягнувши з карману газовий балончик, бризнув з нього ОСОБА_9 в обличчя. Потім почали наносити потерпілому удари, ОСОБА_10 кричав «бризкай ще», та потягнули його під дерево, де завалили на землю та наносили удари. Коли потерпілий лежав на землі, лазили по його карманах, але хто саме з них, вона не може сказати. Вона почала кликати на допомогу. Скільки вони нанесли ударів, вона точно сказати не може, але з того часу як вони повалили на землю потерпілого та до того часу, коли прибігли працівники міліції, пройшло близько 10-15 хвилин. У потерпілого в кишенях були грошові кошти та мобільний телефон, які зникли, але телефон він знайшов там на місці, а грошові кошти були викрадені. Вона бачила як хтось засунув руку у карман потерпілому, але хто саме вона не помітила. Коли потерпілому нанесли перший удар та з його голови злетіла шапка, вона подумала, що її хочуть викрасти.
Крім того, винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються дослідженими судом матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом огляду місця події від 14.12.2014 року, згідно результатам якого біля магазину мережі «АТБ», який розташований по пр.Леніна,23 м. Олександрії зафіксована обстановка місця, де було вчинено грабіж ( т. 1 м.к.п. 21 - 28);
- висновком судово медичного експерта № 606 від 15.12.2014 року згідно якого у ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді синця лівої кисті, крововиливу у слизову нижньої губи. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих твердих предметів (предмету), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, оскільки викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб та за давністю не суперечать даті зазначеній в постанові 13.12.2014 року. Враховуючи відсутність ушкоджень на виступаючих ділянках обличчя (ніс, підборіддя, тощо) можна казати про те, що виявлені ушкодження не притаманні для утворення при падінні на площині з положення стоячи (т.1 м.к.п. 33 34);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2014 р., в ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу на фото під №2 і пояснив, що 13.12.2014 року дана особа напала на нього з метою заволодіння його майном та бризкала газом йому в обличчя. Під №2 фото ОСОБА_7 (т.1 м.к.п. 35 -37);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2014 р., в ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу на фото під №4 і пояснив, що 13.12.2014 року дана особа відкрито заволоділа його коштами та спричинила тілесні ушкодження. Крім того, вказав, що даний чоловік на його погляд був учнем ЗНЗ №20 в якому він викладав. Під №4 фото ОСОБА_8 (т.1 м.к.п. 38 -40)
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.12.2014 р., в ході якого свідок ОСОБА_18 впізнає особу на фото під №3, як таку, що напала на її знайомого, якого згодом було затримано працівниками міліції. Під №3 фото ОСОБА_7 (т.1 м.к.п. 42 - 44);
- протоколом огляду місця події від 13.12.2014 року згідно результатам якого в службовому кабінету Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області було оглянуто металевий балончик з пластиковою кришкою чорного кольору на якому мається напис «Терен-1», ефективний засіб для самозахисту сльозоточивої та дратівної дії. Вищевказаний газовий балончик було виявлено та вилучено в ході особистого огляду затриманого ОСОБА_7 та поміщено до спеціального пакету експертної служби (т.1 м.к.п. 50 - 52);
- протоколом огляду предметів від 04.02.2015 року, згідно якого оглянуто металевий балончик з пластиковою кришкою чорного кольору на якому мається напис «Терен-1» та постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання, звідки вбачається, що вищевказаний балончик з написом «Терен-1» визнаний речовим доказом та зданий на зберігання у кімнату для зберігання речових доказів при ОСОБА_19 (т.1 м.к.п. 53 - 57);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.01.2015 року з потерпілим, який на місці показав та розповів, що коли вони зрівнялись, то ОСОБА_7 бризнув йому в обличчя з газового балончика та наніс удар, ОСОБА_10 теж наносив удари та кричав ОСОБА_13 , щоб той бризкав більше. Саме ОСОБА_10 нишпорив у нього по кишенях. (т.1 м.к.п. 151 - 154).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.01.2015 року зі свідком ОСОБА_18 , яка підтвердила те, що ОСОБА_7 дістав балончик та почав бризкати в обличчя Кононцю, а другий чоловік збив його з ніг та потягли його до дерева. Вона подумала, що они хочуть викрасти шапку Кононця. ОСОБА_10 кричав ОСОБА_13 , щоб той бризкав ще і ще та продовжував бити Кононця ногами. Вона бігала та просила про допомогу (т.1 м.к.п.155-159).
Доводи захисту про суперечливість показань потерпілого щодо кількості ударів та суми викрадених коштів є необґрунтованими, оскільки з матеріалів провадження та при судовому розгляді вбачається, що потерпілий послідовно пояснював про викрадення у нього грошових коштів в сумі приблизно до 50 гривень та те, що по карманам нишпорив ОСОБА_8 , удари йому наносили два обвинувачених, а щодо кількості ударів, то він міг помилитись, так як в такій стресовій ситуації їх важко було рахувати. Ці обставини в суді підтвердили свідки: ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , що вони бачили, як два чоловіка наносили удари та коли затримали ОСОБА_7 , то в їх присутності потерпілий повідомив, що викрали до 50 грн., які були у нього в кишені.
З показань потерпілого, свідків, матеріалів кримінального провадження випливає, що саме ОСОБА_7 першим бризнув з газового балончика в обличчя потерпілого, після чого він разом з ОСОБА_8 наносили удари потерпілому руками та ногами.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх захисників, що вони не мали наміру вчиняти грабіж, так як ОСОБА_13 намагався затримати особу, яка була схожа на чоловіка, який в м.Кіровограді викрав його телефон, а ОСОБА_8 про те, що він стояв в сторонці та нічого не робив, спростовуються показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_18 , які пояснили, що порівнявшись з ними їм ніхто нічого не сказав, а ОСОБА_7 раптово бризнув потерпілому з газового балончика в обличчя, після чого два обвинувачених наносили йому удари, при цьому ОСОБА_10 казав, щоб ОСОБА_7 бризкав ще і ще, тобто діяли вони спільно та узгоджено та саме ОСОБА_8 нишпорив по карманам та заволодів грошовими коштами потерпілого, також повалили потерпілого на землю, продовжуючи наносити удари, тобто їх дії були направлені на досягнення кінцевого результату - заволодіння майном з застосуванням насильства, але не довели свої дії до кінця з причин, що не залежали від їх волі. Крім того, ОСОБА_8 не намагався нікого розбороняти навіть в той час, як впізнав свого колишнього вчителя, а злякавшись просто відійшов в сторону. Також, в протоколі затримання від 13.12.2014 року ОСОБА_7 власноруч написав, що вину не визнає, затримував сепаратиста, тобто нічого не вказував про особу, яка викрала у нього мобільний телефон (т.1 м.к.п. 45 - 48).
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, тобто те, що злочин вчинений ним є тяжким, умисним; особу обвинуваченого, який не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, перебуває на диспансерному обліку в комунальному закладі «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності та в КЗ «Олександрійський протитуберкульозний диспансер» з 2010 року.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, тобто те, що злочин вчинений ним є тяжким, умисним; особу обвинуваченого, який не працює, має постійне місце проживання, за місцем його проживання характеризується позитивно, скарг на нього не надходило, перебуває з 2008 року на диспансерному обліку в комунальному закладі «Олександрійський наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, його молодий вік. Крім того, вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2013 року ОСОБА_8 було визнано винним та засуджено за ч.1 ст.186, ч.3 ст.357 КК України, на підставі ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, та підставі ст., ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
Відповідно до ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, згідно ч. 4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Згідно висновків судово психіатричної експертизи № 54 та №55 від 03.03.2015 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення виявляли і в даний час виявляють психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкрімінуємого їм діяння слід вважати осудними. Підпадають під дію ст.19 ч.1 КК України (т.1 м.к.п. 171- 176).
Судом не встановлено обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, що унеможливлює застосування судом ст., ст. 69, 75 КК України.
Таким чином, врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, особи обвинувачених, суд дійшов до висновку, що виправлення обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з реальним відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, та призначає їм покарання в межах мінімального розміру покарання, встановленого санкцією ч. 2 ст.186 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Речовий доказ - металевий балончик з пластиковою кришкою чорного кольору на якому мається напис «Терен-1», який зданий на зберігання у кімнату для зберігання речових доказів при Олександрійському МВ УМВС (квитанція № 1568) знищити.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2013 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.
Строк покарання раховувати засудженим - ОСОБА_7 з 13 грудня 2014 року, ОСОБА_8 з 15 грудня 2014 року.
Запобіжний захід засудженим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.
Речовий доказ - металевий балончик з пластиковою кришкою чорного кольору на якому мається напис «Терен-1», який зданий на зберігання у кімнату для зберігання речових доказів при Олександрійському МВ УМВС (квитанція № 1568) знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий: