йСправа № 304/378/13-к Провадження № 1-кп/304/52/2013
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2013 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

при секретарі- Багара Н.М.,

з участю прокурора Бокоча О.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду питання щодо обвинуваченої за ст. 115 ч. 1 КК України

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2»а» Перечинського району Закарпатської області, громадянки України, українки, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонерки, раніше не судимої, -

про доцільність продовження тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у тому, що вона 24 січня 2013 року о 16год.00хв. у будинку № 57«а» по вулиці Горького с. Зарічево Перечинського району, під час конфлікту зі своїм чоловіком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який стався на грунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно з метою протиправного позбавлення життя, взявши сокиру, нанесла нею декілька ударів в область голови останнього, чим заподіяла тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких ОСОБА_4 помер на місці події.

В ході підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_1 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, і вважають, що саме запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити процесуальну поведінку підозрюваної.

У підготовчому судовому засіданні прокурор Бокоч О.В. проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_1 заперечив і заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченої під вартою протягом двох місяців до 21 травня 2013 року та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. На думку прокурора, у звязку з вчиненням даного діяння ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому менш суворі запобіжні заходи до неї не можуть бути застосовані. У звязку з цим, просить подовжити термін тримання підозрюваної під вартою ще на два місяці.

Потерпіла ОСОБА_2 підтримала клопотання адвоката ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобовязання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обовязки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до пяти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у звязку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2013 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом вбивства ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5, були внесені слідчим СВ Перечинського РВ (з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів) УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України. У цей же день, тобто 24 січня 2013 року о 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Того ж дня, тобто 24 січня 2013 року о 21 год.00 хв., ОСОБА_3 у порядку ст. 278 КПК України в присутності захисника-адвоката ОСОБА_1 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та допитано її у якості підозрюваної за обставинами вказаної події.

Також встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливого тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонеркою, а отже на даний час ніде не працює, стан здоровя підозрюваної є задовільним, за місцем проживання характеризується позитивно, будь-яким рухомим та нерухомим майном вона не володіє, раніше не судима, інколи зловживає алкогольними напоями.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину, повязаного з позбавленням людини життя, а також того, що у звязку з цим обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватись від досудового розслідування та суду, може незаконно впливати свідків, які є її сусідами та перебувають з нею в доброзичливих стосунках, на потерпілу, оскільки проживає з нею в одному помешканні, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які можуть в майбутньому мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також беручи до уваги те, що вона інколи зловживає алкогольними напоями, суд вважає, що відносно підозрюваної ОСОБА_3 з огляду на положення ст. ст. 177, 183 КПК України слід продовжити запобіжний захід саме у виді тримання під вартою .

Вищенаведене повністю узгоджується з Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розміру застави, передбаченої ч. 3 цієї ж статті, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, яким спричинена загибель людини.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України в справі № 1-23/2003 про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 08 липня 2003 року, ст. 177, 183, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора прокуратури Перечинського району Закарпатської області ОСОБА_6 про продовження тримання обвинуваченої під вартою - задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_1 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченої з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити відносно підозрюваної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6»а» Перечинського району Закарпатської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Рахувати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці с.Зарічево, вул. Горького, 57»а» Перечинського району Закарпатської області, строк тримання під вартою з 22 години 00 хвилин 24 січня 2013 року .

Визначити дату закінчення дії обраного та продовженого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжного заходу у виді тримання під вартою 22 годину 00 хвилин 21 травня 2013 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_7