Справа № 184/1875/15-к
Номер провадження 1-кп/184/168/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Орджонікідзе кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000798 від 21 липня 2015 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, працюючого в ПАТ «ОГЗК» - слюсарем, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний. Після оповіщення за місцем роботи у липні 2015 року військовозобов`язаний ОСОБА_3 15 липня 2015 року близько 09.00 годин на виконання законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року "Про часткову мобілізацію", затверджений Законом України №113-VIII від 15.01.2015 року, для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду та відправлення у військову частину прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого по вул. Горького, 5 м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області.

15 липня 2015 року громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в ІНФОРМАЦІЯ_2 пройшов медичний огляд та відповідно до постанови ВЛК, протокол №10 від 15.07.2015 року, був визнаний обмежено придатним за станом здоров`я для проходження військової служби. 15 липня 2015 року об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого по вул. Горького, 5 м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи обмежено придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відмовився від отримання повістки про прибуття до призовної дільниці за адресою: АДРЕСА_2 для відправлення у команді № НОМЕР_1 до військової частини та подальшого призову за мобілізацією, про що був складений акт про відмову в отриманні повістки.

Військовозобов`язаний ОСОБА_3 всупереч вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1,3,22,23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України №15/2015 від 14.01.2015 року "Про часткову мобілізацію", з метою ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, обмежено придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, відмовився від отримання повістки про прибуття до призовної дільниці для відправлення в команді № НОМЕР_1 до військової частини Збройних сил України за військовою спеціальністю ВОС НОМЕР_2 та подальшого призову за мобілізацією, чим ухилився від призову за мобілізацією.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав та пояснив, що кримінальне правопорушення скоїв при зазначених у справі обставинах.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. В скоєному обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України за ознаками ухилення від призову за мобілізацією.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Призначаючи відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд, керуючись правосвідомістю, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі, що буде достатнім для попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України, за якого обвинуваченого спіткає справедлива кара за скоєне.

Разом з тим, спираючись на встановлені обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, того факту, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, що в силу ст. 66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, враховуючі обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра і фтизіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також прийнявши до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в його особистості, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання зі звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п.п.3, 4 ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1