Справа № 1-578/10р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2010 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Губко А.О.

при секретарі Якимовій Ю.Б.

з участю прокурора Білошицького М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працюючий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України

у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В:

09.02.2010 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні магазину «Верест», що на території продовольчої бази по вул. Волинській, 34/1 в м. Києві, з метою таємного викрадення чужого майна для особистого збагачення, підійшов до прилавку вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_1, впевнившись, що продавець магазину відійшов і розмовляє з іншим покупцем і за його діями не спостерігає, підійшов до прилавку, звідки намагався таємно викрасти гроші в сумі 835 гривень, що належать гр. ОСОБА_2

В цей момент в магазин зайшла ОСОБА_2 і, побачивши що ОСОБА_1 намагається викрасти гроші, почала кричати.

Усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті, ОСОБА_1, кинувши на прилавок гроші, які він намагався викрасти, вибіг з магазину і став втікати, однак був затриманий.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і підтвердив факт намагання ним скоїти крадіжку грошей в магазині «Верест» на території продовольчої бази, що по вул. Волинській, 34/1 в м. Києві, яка мала місце 09.02.2010 року біля 15 год. 00 хв., однак викрасти гроші не вдалося, оскільки його дії були викриті продавцем магазину.

У вчиненому щиро кається.

Не дивлячись на визнання своєї вини підсудним його вина підтверджується зібраними пр. справі доказами.

- протоколом огляду місця події від 09.02.2010р., який зафіксував в магазині, на підлозі та на прилавку, факт розкиданих грошових купюр в сумі 835 грн., які ОСОБА_1 намагався викрасти.

(а.с.6-8)

- постановою при приєднання до справи речових доказів від 09.02.2010р., а саме: грошей в сумі 835 грн., які в подальшому повернуті під розписку потерпілій ОСОБА_2 (а.с.9,10)

З урахуванням зібраних доказів, які суд визнає достовірними та допустимими і вважає підсудного ОСОБА_1 винним, оскільки він своїми умисними діями, що виразилися в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яку він не довів до кінця з причин які не залежали від його волі, скоїв злочин, передбачений ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, його особу, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.29), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до вчиненого злочину, щире каяття, конкретні обставини скоєного підсудним злочину і вважає, що він заслуговує покарання у виді позбавлення волі.

Проте, враховуючи особу підсудного, його молодий вік, щире каяття та конкретні обставини скоєного ним злочину, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він в період встановленого судом випробувального строку не скоїть новий злочин та виконає у відповідності зі ст.76 КК України покладені на нього судом обовязки.

Обставинами, що помякшують покарання підсудному в силу ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному в силу ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази: грошові кошти в сумі 835 грн., передані під охоронну розписку ОСОБА_2, суд вважає необхідним залишити у розпорядженні потерпілої. (а. с. 9, 10).

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України і призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи і періодично зявлятися для реєстрації в цей орган.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили не змінювати, залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя: