печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єрмакове Джанкойського району АР Крим, громадянина України, має професійно-технічну освіту, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В С Т А Н О В И В :
прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 діб.

З клопотання та доданих в його обґрунтування матеріалів вбачається наступне.

Слідчим відділом управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000007 від 16.03.2015.

Встановлено, що з метою сприяння діяльності терористичної організації «ДНР» у травні 2015 року військовослужбовці НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Збройних Сил України створили схему переміщення вантажних автомобілів із забороненими товарами на ввезення їх на тимчасово окуповану територію України.

Так, в кінці травня 2015 року старший водій автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 1 батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади Збройних Сил України ОСОБА_4 , виконуючи свої обов`язки на території Донецької області в районі проведення антитерористичної операції, за попередньою змовою із командиром 1 батальйону НОМЕР_2 ОМБР майором ОСОБА_6 із позивним « ОСОБА_7 », сприяючи діяльності терористичної організації «ДНР», організували переміщення заборонених до ввезення товарів через взводний опорний пункт № 2804, який знаходиться с. Славне Мар`їнського району Донецької області на тимчасово окуповану територію.

При цьому, останні розподілили ролі та узгодили винагороду за переміщення даних автомобілів із товарами, а саме: ОСОБА_6 отримував 70 тисяч гривень за переміщення одного вантажного автомобіля із 20 тонами товарів, а ОСОБА_4 30 тисяч гривень за один вантажний автомобіль.

ОСОБА_4 у свою чергу здійснював пошук осіб, що мають у власності чи користуванні вантажні транспортні засоби та переміщують товари, заборонені згідно «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей», затвердженого наказом керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей № 7ог від 22 січня 2015 року, на тимчасово окуповану територію, а ОСОБА_6 забезпечував їх безперешкодний проїзд шляхом віддання команд підлеглому особовому складу, який ніс службу щодо пропуску автомобілів через взводний опорний пункт №2804, який знаходиться в с. Славне Маріїнського району Донецької області.

29.05.2015 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб та з метою сприяння діяльності терористичної організації «ДНР» здійснив пошук громадян, які доставляють вантажі на тимчасово окуповану території України, після чого супроводив колону з 4 автомобілів за опорний пункт №2804 узгодивши свої дії з ОСОБА_6 , який надав команду на пропуск транспортних засобів без дозвільних документів та з вантажем, забороненим для ввезення, після чого одержав від особи на ім`я ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 30 тисяч гривень.

16.06.2015 ОСОБА_4 , діючи у той же спосіб та з тих же мотивів, за попередньою змовою із командиром 2 роти 1 батальйону 28 окремої механізованої бригади із позивним « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 організував проїзд 9 вантажних автомобілів та 1 мікроавтобуса із забороненими вантажами через опорний пункт №2804.

За сприяння в діяльності терористичної організації «ДНР» щодо пропуску товарів на тимчасово окуповану територію України ОСОБА_6 повинен був одержати 200 тисяч гривень, працівники Державної прикордонної служби 100 тисяч гривень, а ОСОБА_4 та командир 2 роти 1 батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади із позивним « ОСОБА_9 » повинні були одержати по 400 тисяч гривень кожен за переміщення на тимчасово окуповану територію 9 вантажних автомобілів, які перевозили 20 тонн товару кожен та один мікробус, який перевозив близько 1 тони товару.

З цією метою, о 00.10 год. 19.06.2015 ОСОБА_4 прибув до с. Єлизаветівка Маріїнського району Донецької області, звідки супроводжував колону із 9 великогабаритних автомобілів з номерними знаками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та 1 мікроавтобус з номерним знаком НОМЕР_12 із товарами та вирушив за маршрутом: Єлизаветівка Катеринівка Костянтинівка Новомихайлівка Солодке Степне Березове Докучаєвськ (тимчасово окупована територія на якій діє терористична організація «ДНР) через опорний пункт №2804.

На виїзді з с. Новомихайлівка Мар`їнського району останній та транспортні засоби зупинені співробітниками Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України.

Своїми вищевказаними діями, ОСОБА_4 порушивши порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України за попередньою змовою групою осіб з використанням службового становища, сприяв діяльності терористичної організації, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 332-1 КК України.

19 червня 2015 року ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 332-1 КК України.

З урахуванням здобутих доказів, 20.06.2015 ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Єрмакове Джанкойського району АР Крим, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Іванівського районного суду Одеської області від 06.09.2013 (вступив в силу 07.10.2014) за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 332-1 КК України.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20.06.2015 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.10.2015 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 19.11.2015.

Підозра обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами обшуків; протоколами допитів підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; протоколами допиту свідків; легалізованими матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 13.11.2015 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні внаслідок виняткової складності кримінального провадження продовжено до 19.02.2016.

Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є те, що в ході подальшого досудового розслідування необхідно дослідити та перевірити всі доводи підозрюваних, а також усунути наявні в матеріалах досудового розслідування протиріччя для всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, отримати відомості від мобільних операторів інформацію про дзвінки між фігурантами у кримінальному провадженні та їх місцеперебування (близько 30 мобільних номерів), вилучити у військовій частині НОМЕР_1 документи щодо бойових наказів та розпоряджень у зоні відповідальності 1 батальйону, вилучити в штабі сектору «В» документи щодо бойових наказів та розпоряджень у зоні відповідальності 1 батальйону військової частини НОМЕР_1 , допитати військових посадових осіб та військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (близько 40 військовослужбовців, частина з яких демобілізовано та частина з яких на даний час перебуває в Миколаївській області на військовому полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_4 »), призначити та провести товарознавчу експертизу, встановити всіх причетних до скоєння злочину осіб, повідомити останнім про підозри, розсекретити матеріали НСРД, виконати інші слідчі та процесуальні дії, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України.

Прокурор вказує, що санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України, яка інкримінується ОСОБА_4 , визначає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин, і згідно положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень та тяжкість покарання за них.

Приймаючи до уваги, що одне з кримінальних правопорушень у яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, орган досудового розслідування проходить до висновку, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням, підкупу на покази допитаних свідків, а також які можуть бути встановлені в ході здійснення досудового розслідування.

Також, обираючи запобіжний захід пов`язаний з триманням під вартою суду слід врахувати велику ймовірність того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, у вказаному кримінальному провадженні не виконанні всі слідчі дії спрямовані на отримання та перевірку доказів, не встановлені всі особи, які можуть бути причетними до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, що дає підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також унеможливлення встановлення інших причетних до вчинення злочину осіб, може знищити, сховати, або спотворити речі чи документи, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний має зв`язки та знайомих серед військових службових осіб, і може використовувати їх за для створення тиску на правоохоронні та судові органи, а також перешкод у розслідуваному провадженні.

На даному етапі досудового розслідування вказані ризики, збереглися та продовжують існувати, що у свою чергу також обумовлює необхідність та обґрунтованість продовження строку тримання під вартою.

Також вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, необхідно звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо стверджувати, що менш суворі запобіжні заходи не можуть бути застосовні до підозрюваного.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч.2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 14.11.2015 р.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні 0000007 від 16.03.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 332-1 КК України.

20.06.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20.06.2015 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.10.2015 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 19.11.2015.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 13.11.2015 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні внаслідок виняткової складності кримінального провадження продовжено до 19.02.2016.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, доведення обставин, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме, таких, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно ч. 5 ст. 199 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу вважаю за необхідне зауважити наступне.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_4 серед іншого підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу чинним процесуальним законом заборонено (ч. 5 ст. 176 КПК України).

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 та конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 все ж таки з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатно забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, а у провадженні необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, які приведені у клопотанні.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що обставини та підстави з часу оголошення підозри не змінились, обґрунтованість підозри встановлена судовими рішеннями, а виходячи з встановлених судом обставин ризики - не зменшились.

Обґрунтованість та необхідність проведення зазначених у клопотанні слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні перевірена заступником Генерального прокурора України ОСОБА_10 з винесенням процесуального рішення - постанови про продовження строку досудового розслідування.

З урахуванням викладених обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єрмакове Джанкойського району АР Крим, громадянина України, має професійно-технічну освіту, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 18 січня 2016 року.

Визначити строк дії ухвали до 18.01.2016 р.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1