Справа № 308/7240/14-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.02.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11- кп/777/137/2016 щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, судимого, і ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого, підозрюваних у злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2015, якою обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні повернуто прокуророві, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 і ОСОБА_11 обвинувачуються в крадіжках у м. Ужгороді чужого майна повторно, за попереднім зговором групою:
-в ніч на 16.03.2014 з належного ОСОБА_12 автомобіля марки ВАЗ НОМЕР_1 , припаркованого біля під`їзду № 4 у дворі будинку АДРЕСА_4 , вартістю 379 грн.50 коп.;
-в ніч на 28.03.2014 з належного ОСОБА_15 автомобіля марки ВАЗ 2106 НОМЕР_2 , припаркованого у дворі біля будинку АДРЕСА_4 , вартістю 680 грн.40 коп.;
-в ніч на 02.04.2014 з належного ОСОБА_16 автомобіля марки ВАЗ 2101 НОМЕР_3 , припаркованого у дворі біля будинку АДРЕСА_7 , вартістю 492 грн..
Ухвала про повернення обвинувального акта вмотивована тим, що обвинувачений ОСОБА_11 за викликом суду не з`явився, ухвала про його привід не виконана, а прокурор ОСОБА_17 повідомив, що за вказаною в обвинувальному акті адресою ОСОБА_11 немає. Виходячи з цих відомостей суд дійшов висновку, що місце проживання обвинуваченого в обвинувальному акті вказано неправильно, а тому він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Прокурор в апеляційній скарзі твердить, що вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт відповідає, що обвинувачений ОСОБА_11 проживав за вказаною в ньому адресою, з`являвся в попередні судові засідання, що суд був не вправі покладати його привід на прокурора, вдруге проводити підготовче судове засідання, перекрутив в ухвалі назву органу прокуратури. На підставі цих тверджень порушує питання про скасування ухвали суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав на апеляційну скаргу прокурора заперечення. Вказує, що проведення підготовчого судового засідання після заміни судді повністю узгоджується з вимогами ст. 319 КПК України, а повернення обвинувального акта прокуророві з п.3 ч.3 ст. 314 та ст. 321 цього Кодексу. Зазначає, що забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання, згідно з приписами ст. 36 КПК України, є обов`язком прокурора, що обвинувачений ОСОБА_11 не прибуває за викликом у судове засідання не вперше, а прокурор ОСОБА_17 не тільки не вживає заходів до його прибуття, а ще й надав судді, який розглядав кримінальне провадження перед цим, документи, надання яких суду до початку судового розгляду, за приписом ст. 291 КПК України, забороняється.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді, промову прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційних вимог, провів судові дебати, перевірив обвинувальний акт і додані до нього матеріали, обговорив доводи суду першої інстанції, апеляційної скарги, сторони захисту та вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 319 та ст. 320 цього Кодексу, коли суд за наявності зазначених у цих правових нормах умов вправі вмотивованою ухвалою прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку, зокрема, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд, а суддя, що замінив суддю, який вибув, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді.

В даному випадку після заміни судді в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України, такої ухвали суд не виносив, отже судовий розгляд розпочався з початку (т.2, а.п.72,73,81).

Стаття 3 КПК України не містить тлумачення терміну «судовий розгляд», проте зі змісту п. 24 цієї статті видно, що підготовче судове провадження не є складовою судового розгляду, а поряд з ним та з іншими стадіями входить до складу судового провадження. До такого ж висновку можна дійти шляхом аналізу структури КПК України: його розділ IV «Судове провадження у першій інстанції» передбачає, що судовий розгляд, порядок якого встановлено у главі 28 «Судовий розгляд», може бути розпочатий тільки після виконання приписів глави 27 «Підготовче провадження».

Отже, проведення повторного підготовчого судового засідання, в тому числі після заміни судді, який вибув, КПК України не передбачено.

Встановлення особи, її анкетних відомостей, зокрема місця її проживання, відповідно до правил, викладених у статтях 224, 277, 291 КПК України, є обов`язковою передумовою її допиту, письмового повідомлення про підозру, складання обвинувального акту, тобто здійснення слідчих дій та складання процесуальних документів на стадії досудового розслідування, провадження якого віднесено цим Кодексом до повноважень органу досудового розслідування і прокурора. Окрім цього, є очевидним, що без установлення місця проживання обвинуваченого є неможливим забезпечення його участі в судовому розгляді кримінального провадження і, відповідно, виконання завдань кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження видно, що орган досудового розслідування встановив місце проживання ОСОБА_11 : АДРЕСА_2 ; що за його клопотанням слідчий суддя обрав щодо ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 15.07.2014 і що за викликом суду, який щоразу надсилався за цією адресою, ОСОБА_11 прибував у судові засідання 25.07.2014, 28.10.2014, 13.11.2014, 11.03.2015, 06.04.2015, 27.05.2015 (т.1 а.с.15, 31-33, 36-37, 42-43, т.2 а.с.23-25, 32, 41, 48-50).

Починаючи з 13.08.2015 рекомендовані повідомлення про вручення судового виклику повертались до суду з довідкою працівника підприємства зв`язку про те, що за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_11 не проживає, хоча в журналі судового засідання від 22.10.2015 зазначено, що обвинувачений ОСОБА_11 брав у ньому участь (т.2 а.с.60, 64-65, 69). Аркуш 74 (том 2) кримінального провадження представляє собою розписку ОСОБА_11 про отримання повістки про з`явлення в судове засідання на 08.12.2015, однак у призначений час він в судове засідання не прибув, в зв`язку з чим суд постановив ухвалу про його привід. Організацію та виконання приводу суд доручив прокуророві, хоча статтею 139 КПК України «Наслідки неприбуття на виклик» такий захід забезпечення прибуття обвинуваченого в судове засідання не передбачений. Даних про те, що ОСОБА_11 надсилався судовий виклик на 9 годину 29.12.2015 в матеріалах кримінального провадження немає.

Дії суду в разі неприбуття обвинуваченого за викликом у судове засідання згідно з ч.1 ст.323 КПК України, полягають у вжитті заходів до забезпечення його прибуття до суду. Право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокуророві КПК України надає суду тільки у підготовчому судовому засіданні і тільки у випадку його невідповідності вимогам цього Кодексу. Заходом забезпечення прибуття обвинуваченого у судове засідання таке рішення вважатись не може.

Твердження захисника про те, що прокурор надав судді, який розглядав кримінальне провадження перед цим, документи, надання яких суду до початку судового розгляду, за приписом ст. 291 КПК України, заборонено, не відповідає дійсності: в журналі судового засідання від 11.03.2015 зазначено, що матеріали кримінального провадження, які містять дані про особи обвинувачених та докази, були надані суду саме в цьому судовому засіданні після того, як судовий розгляд було розпочато.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Закарпатської області

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2015, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_11 , підозрюваних у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокуророві, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді