Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1811/14-к
Провадження №: 1-кс/332/269/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 погоджене з прокурором Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000886 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2013 року про арешт майна за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000886 слідчий слідчого відділу Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженим з прокурором прокуратури Заводського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно змісту клопотання встановлено, що у період часу з 2009 року по 2011 рік, невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа майном ОСОБА_5 , а саме розпродала майно ТОВ «Днепрпроменерго», співвласником якого він являється.
Також, в ході досудового слідства, було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташований цех по переробці паперової продукції, що належить ТОВ «Днепрпроменерго» (). В 2008 році, в даному цеху було встановлено обладнання, придбане в Китаї та почало здійснюватись виробництво готової продукції. Також, на даний момент встановлено, що ОСОБА_5 , який має частку в статутному фонді товариства, шляхом підробки протоколу зборів товариства №7 було виключено з товариства. В подальшому ОСОБА_5 було подано ряд позовів до судів різних інстанцій про відновлення його порушених прав. Судові процеси з розгляду його позовів тривали на протязі 2 років. В результаті порушені права ОСОБА_5 було поновлені, а саме протокол зборів ТОВ «Днепрпроменерго» було визнано недійним. Однак за вказані два роки все майно вказаного товариства було продано ТОВ «ВП «Днепропроменерго» (), розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Пожарського 7, що належить ОСОБА_6 - дружині одного з співвласників ТОВ «Днепропроменерго» ОСОБА_7 . Зокрема, було продано обладнання, яке знаходилось у вказаному цеху та сам цех.
Згідно із витягу державної реєстрації прав майна, нерухоме майно за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Комишуваха, вул. Крупської, буд. 2-Б, перебуває у володінні ТОВ «ВП «Днепропроменерго» (), директором якого є ОСОБА_6 , згідно договору купівлі продажу від 09.12.2009 року між ТОВ «Днепропроменерго», та ТОВ «ВП «Днепропроменерго».
Крім того 24.04.2015 року Заводським районним судом міста Запоріжжя, було надано ухвалу на проведення огляду приміщення, яке розташоване за адресою: Запорізька область, Оріхівській район, смт. Комишуваха, вул. Курпська, буд. 2- Б.
У зв`язку з вище викладеним керуючись ст. 223, 234, 235, 237 КПК України, 20.05.2015 року у період часу з 14 годин 28 хвилин до 16 годин 14 хвилин, було здійснено огляд приміщення, яке розташоване за адресою: Запорізька область, Оріхівській район, смт. Комишуваха, вул. Курпська, буд. 2- Б, а саме огляд об`єкту незавершеного будівництва, цеху по переробці паперової продукції.
Під час огляду встановлено, що цех по переробці паперової продукції, знаходиться в справному стані, в приміщенні цеху розташоване різноманітне обладнання по переробці паперової продукції
Вказаний цех є предметом кримінального правопорушення, який було здобуто в результаті вчинення злочину.
Крім цього, від ОСОБА_5 надійшла позовна заява про відшкодування матеріальної шкоди, завдану вчиненим правопорушенням
У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на цех по переробці паперової продукції та на обладнання по переробці паперової продукції, яке розташоване з адресою: Запорізька область Оріхівський район смт. Комишуваха, вул.. Крупська,2-Б, що належить ТОВ «ВП «Днепропроменерго»
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання, просить його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання і просить його задовольнити.

Цивільний позивач ОСОБА_5 у судовому засіданні також підтримав клопотання про арешт майна і суду пояснив, що він є засновником майна товаристава, але ОСОБА_7 продав майно товариства своїй дружині без його згоди, хоча він мав право на первочергову купівлю цього майна.

У судовому засіданні директор ТОВ «ВП Днепропроменерго» ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 заперечували проти клопотання , надали до суду письмові пояснення з додатками і суду пояснили, що посадові особи ТОВ «ВП «Днепрпроменерго» не є підозрюваними і тому, до майна Товариства «ВП «Днеропроменерго» не може бути застосовано арешт майна. Крім того, в клопотання слідчим не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя, розглянувши подані матеріали, за вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.167 КПК України, такий арешт може бути накладений на речі, якщо вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Як вбачається із нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.12.2009 року, ТОВ «Виробниче підприємство «Днепропроменерго» є власником майна, яке не має відношення до обставин кримінального провадження розслідування в якому ведеться відповідно ТОВ «Днепрпроменерго» та ОСОБА_7 як фізичної особи.
ТОВ «Днепропроменерго» законно відчужувало майно в особі директора уповноваженого на виконання розпорядчих функцій Товариства а не фізична особа ОСОБА_7 , про що укладено вказаний нотаріально посвідчений договір купівлі продажу, що не оскаржувався жодним чином в судовому порядку зацікавленими особами.

В подальшому на підставі договору купівлі продажу, Товариством, що придбало майно ТОВ «ВП «Днепрпроменерго» 15.12.2009 року було зареєстровано право власності та отримано витяг «Про реєстрацію права власності». Право власності не скасовано і по сьогоднішній день.

Із постанови Вищого господарського суду від 23.06.2010 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «ДнепрПромЕнерго» встановлено, що рішення протоколу загальних зборів № 8 від 20.01.2008 року про звільнення з посади директора ОСОБА_5 та призначення ОСОБА_7 не скасовано

Прийняття рішення про відчуження майна товариства, приймалося керівником одноособово, на підставі статуту та контракту з керівником. Присутність ОСОБА_5 у засновниках, на час відчуження майна не перешкодило б прийняттю керівником вказаних законних рішень.

Згідно п. 21 Постанові пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з`ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

ОСОБА_5 , як учасник ТОВ «Днепрпроменерго» є власником 33% часток Товариства, а відповідно до статуту рішення приймаються простою більшістю голосів, а про продаж майна 60% голосів учасників Товариства.

Таким чином ОСОБА_5 жодним чином не міг вплинути на прийняття рішення про відчуження майна товариства ТОВ «Днепрпроменерго».

Відповідно до балансу на початок 2009 року вартість незавершеного будівництва становила 209700 гривень, відповідно навіть якщо б ОСОБА_5 вирішив вийти зі складу засновників, або був би виключений, то міг би розраховувати на 33% вартості товариства за вирахуванням зобов`язань, що становило б приблизно 65 000 гривень, але ні аж ні як не суму спів розмірну нинішній вартості цілісного майнового комплексу, яким володіє ТОВ «ВП «Днепрпроменерго».

Як вбачається з наданих до суду доказів ОСОБА_7 та його представником, цех по переробці паперової продукції , на який просить накласти арешт слідчий, є частиною цілісного майнового комплексу, та не може бути виокремлений з іншої власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки має єдиний правовстановлюючий документ.

Згідно ч. 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Із матеріалів клопотання встановлено, що посадові особи ТОВ «ВП «Днепрпроменерго» не є підозрюваними.

Тому, до майна Товариства «ВП «Днеропроменерго» не може бути застосовано арешт майна.

Таким чином, підстав для арешту майна ТОВ «ВП «Днепропроменерго» згідно положень ч.1 ст.170 КПК України не вбачається, оскільки суду не подано відомостей про пред`явлення кому-небудь підозри у кримінальному провадженні.

Також не вбачається і підстав для арешту майна згідно положень ч.2 ст.170 КПК України, оскільки вищезазначене майно, виходячи з обставин справи, не відповідає жодній із характеристик, визначених ч.2 ст.167 КПК України.

Всупереч зазначеним вимогам кримінально-процесуального законодавства, прокурором та слідчим не надано достатніх доказів для необхідності накладання арешту на майно, тому клопотання є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1