Дата документу Справа № 310/9115/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/9115/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/2047/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2,3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алма-Ата, Казахстан, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого докером-механізатором в ТОВ «Нова Хортиця», на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.06.2005 року Бердянським міськрайоннйм судом Запорізької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 2 роки,

- 04.10.2005 року Бердянським міськрайоннйм судом Запорізької області за ч. З ст. 15, ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частково покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.06.2005 року та визначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі,

- 19.04.2011 року Бердянським міськрайоннйм судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 2 роки,

- 14.06.2012 року Бердянським міськрайоннйм судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.04.2011 року та визначено остаточне покарання 3 роки і 1 місяць позбавлення волі, звільнився 17.10.2013 умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 5 місяців 9 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 6 (шести) місяців арешту;

за ч. З ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід не обирався.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 засуджено за те, що він, 01 липня 2015 р. приблизно о 14 год., знаходячись в кімнаті № 3 корпусу № 2 дитячого оздоровчого табору «Червона гвоздика», що розташований по вул. Макарова в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_7 , таємно, повторно, викрав належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy star Plus» моделі «GT-S7262» в корпусі чорного кольору вартістю 1037 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті марки «Micro CD» об`ємом в 16 Гб вартістю 200 грн., а всього на загальну суму 1237 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1237 грн.

Крім того, 01 липня 2015 р. приблизно о 21 год. ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов на територію дитячого оздоровчого табору «Червона гвоздика», що розташований по вул. Макарова в м. Бердянську Запорізької області, та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, через незачинені двері проник до кімнати № 1 корпусу № 9, звідки таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «Prestigio» моделі «РАР 4322 DUO» в корпусі чорного кольору вартістю 1000 гривен, в якому знаходилась карта пам`яті марки «Micro CD» об`ємом в 16 Гб вартістю 100 гривень, на загальну суму 1100 гривен, після чого з викраденим майном з місця злочину зник та розпорядився викраденим на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1100 гривень.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 , та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого, просять вирок суду змінити в частині призначеного покарання, застосувати ст. 75, 76 КК України та призначити покарання з іспитовим строком. Посилаючись на те, що вину визнав, активно допомогав на слідстві.

Заслухавши доповідь судді по справі; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника, та вважав вирок суду законним та обгрунтованим; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєне ним правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості скоєного правопорушення та особу винного, який неодноразово раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, висновків не зробив та знов скоїв низку злочинів.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання у межах санкції статті за скоєне ним правопорушення, що, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним в подальшому нових кримінальних правопорушень, та вважає, що доводи викладені в апеляції, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суттєвих порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 , якого засуджено за ч. ч. 2, 3, ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: