Справа№ 524/479/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.02.2016 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременчука, українцю, громадянину України, освіта неповна середня, навчається в ВЗШ № 3, учень 11-А класу, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.06.2015 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 60 годин громадських робіт; 08.05.2015 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 122 КК України та в порядку ст. 283 КПК України, 15.05.2015 направлено обвинувальний акт до Автозаводського районного суду м. Кременчука для розгляду,
ВСТАНОВИВ:
На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 07.01.2016, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_2 , піднявшись на 3-й поверх до вищевказаної квартири АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, який виник раптово та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, таємно від оточуючих, повторно, з корисливих мотивів, шляхом застосування удару по вхідним дверям, проник до вищевказаної квартири, звідки викрав холодильник марки «GeneralFrost», білого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_8 .
З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку товарознавчої експертизи від 12.02.2016, станом на 07.01.2016 вартість холодильник марки «GeneralFrost RS 275» становила 2520,00гривень.
Таким чином, діями ОСОБА_4 заподіяно майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 2520,00 гривень.
15.02.2016 у вчинені даного кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 .
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від громадянина ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 07.02.2016; фото-таблицею до протоколу огляду від 07.02.2016; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.02.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.02.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.02.2016; висновком товарознавчої експертизи від 12.02.2016 року; постановою про визнання речовим доказом; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.02.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_13 від 11.02.2016 року.
У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому дій, а також існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) та незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, застосовуючи відносно них заходи психологічного тиску з метою зміни їх показів (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Враховуючи той факт, що підозрюваний раніше судимий, на шлях виправлення не став, та маючи непогашену судимість продовжив свою злочинну діяльність, при цьому посягаючи вже не тільки на життя та здоров`я особи, а на право особи щодо володіння, користування й розпорядженням своїм майном, тому є ризик того, що ОСОБА_4 може вчиняти більш тяжкі злочини, ніж ті, по яким йому повідомлено про підозру та винесено обвинувальний вирок (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). А також, ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду від 11.06.2015 у вигляді громадських робіт, що виключає факт того, що особа стала на шлях виправлення.
Заслухавши прокурора, яка підтримала внесене клопотання, підозрюваного, який не заперечував вчинення зазначеного у клопотанні правопорушення, захисника ОСОБА_5 та законного представника підозрюваного, які просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, приходжу до наступних висновків.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.492 КПК України тримання під вартою може бути застосовано до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і наякі вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Крім того, мотиви, наведені слідчим та прокурором під час розгляду клопотання дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та дає підстави для застосування запобіжного заходу.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п. п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст.37 Конвенції про права дитини, прийнятою 44-ю сесією генеральної Асамблеї ООН у 1989 році, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, п.13.1, 13.2 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») тримання під вартою дитини здійснюється згідно із законом та використовується лише як крайній захід і на протязі найкоротшого часу.
Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим у клопотанні не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч.3 ст.176 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе, що жоден із більш м`якихзапобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, згідно з вимогами ст.178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному відповіднійособі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців та інші обставини та вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України,необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 176/178, 181, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
?прибувати до слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 за першою вимогою;
?не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених цією ухвалою, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Строк дії ухвали визначити до 17 квітня 2016 року включно.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1