Справа № 1-52
Провадження №1083
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Петришина І.П.

суддів Рупака А.А., Старинця Ю.В.

з участю прокурора Кузьміна С.В.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за апеляціями прокурора, який брав участь в розгляді справи старшого помічника Козятинського міжрайпрокурора ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого та засудженого ОСОБА_1 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 липня 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, біпатрида громадянина України та Держави Ізраїль, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 9 (девяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_4 8196 (вісім тисяч сто девяносто шість) гривень 50 копійок у відшкодування матеріальної шкоди та 150000 (сто пятдесят тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з засудженого на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Вінницькій області судові витрати за проведення експертиз в розмірі 375 (трьохсот семи десяти пяти) гривень 60 копійок.

Вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_1 03 травня 2009 року біля 17 години 00 хвилин в селі Поличенці Козятинського району на березі ставка «Наливний» в ході суперечки з ОСОБА_5, на грунті раптово виниклих неприязних стосунків з метою заподіяння тілесних ушкоджень умисно наніс один удар кухонним ножем в область черевної порожнини, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення живота з ушкодженням печінки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент спричинення та які ускладнились гострою масивною крововтратою, ОСОБА_5 помер під час транспортування до лікарні.

В апеляції засудженого ставиться питання про зміну вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. На думку ОСОБА_1 суд не взяв до уваги, що він намагався уникнути будь-якого конфлікту, через що добровільно залишив компанію, де находився потерпілий та намагався піти додому. Однак відійшовши на значну відстань почув образи з боку ОСОБА_5 Крім цього потерпілий намагався його наздогнати, а повернувшись до нього обличчям випадково заподіяв тілесні ушкодження ножем, який був у нього в руках. Також після вчиненого він просив друзів потерпілого надати останньому допомогу. Вважає, що в його діях наявний склад злочину, передбачений ст.119 КК України та просить призначити покарання за цим законом.

В своїй апеляції захисник в інтересах засудженого просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та закурити провадження у звязку з відсутністю в діях підзахисного складу злочину. Посилаючись на ті ж обставини, на які вказав в апеляції засуджений, захисник вказує на відсутність у справі речового доказу ножа, яким нібито було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому. За таких обставин він вважає, що судом не доведено факту нанесення удару ножем ОСОБА_1, що свідчить про відсутність в його діях складу злочину.

Апеляція прокурора відкликана до початку розгляду справи.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав доводи своєї апеляції, просить вирок змінити, кваліфікувати його дії за ст.119 КК України та призначити покарання за цим законом, виступ прокурора Кузьміна С.В., який вважає вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку, що апеляції засудженого та його захисника не підлягають до задоволення.

Доводи апеляції засудженого про невірну кваліфікацію судом його дій за ч.2 ст.121 КК України щодо умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого суперечать доказам, зібраним у справі та перевірених в судовому засіданні. Судом встановлено, що 03.05.2009 року біля 17.00 годин в селі Поличенці Козятинського району на березі ставка «Наливний» між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 виник конфлікт, після якого засуджений залишив місце конфлікту. Дана обставина не заперечується також засудженим. Крім цього ОСОБА_1 не заперечує, що він забрав з собою кухонного ножа, якого ніс додому, тримаючи його в правій руці. Також безпосередні очевидці події свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що після того, як ОСОБА_1 окликнув потерпілого, останній підбіг до засудженого та деякий час голосно говорили один до одного, а потім ОСОБА_1 вдарив чимось ОСОБА_5 Таким чином доводи засудженого про те, що він повернувшись ненароком наніс удар потерпілому, спростовані вищевказаними показаннями свідків.

Доводи апеляції адвоката про те, що не знайдено та не долучено до справи речовий доказ ніж, яким був нанесений удар не спростовують висновків суду про винуватість засудженого, оскільки і сам ОСОБА_1 не заперечує, що кухонний ніж був у нього в руках, а після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому він викинув ножа, коли повертався додому.

Разом з тим при призначенні покарання суд не в повній мірі дотримав вимоги ч.1 ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та не врахував положення ч.2 ст.50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Призначаючи покарання ОСОБА_1 в межах санкції статті суд не в повній мірі врахував всі помякшуючі його вину обставини та обставини, що характеризують особу засудженого, через що призначив надто суворе покарання.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 в силу ст.89 КК України є не судимим, позитивно характеризується, має вади здоровя у вигляді пошкодження хребта. Також суд не врахував віктимну поведінку потерпілого ОСОБА_5, який був ініціатором конфлікту на ґрунті національної неприязні, ображав засудженого, та дана обставина відповідно до висновку судово-психолого-психіатричної експертизи являлась для засудженого психотравмуючою.

З урахуванням обставин справи та особи винного суд дійшов хибного висновку щодо призначення покарання ближче до максимальної межі встановленої санкцією статті. Тому за наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність помякшення призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого та засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23 липня 2010 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК України змінити в частині призначення покарання.

Вважати засудженим ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Судді: