Справа № 11-799/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 18.08.2010
УХВАЛА

Іменем України

18 серпня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Миколюка О.В.,

суддів - Матюшка М.П. і ОСОБА_1,

з участю прокурора - Скрипки І.М.,

потерпілого - ОСОБА_2,

представника неповнолітнього засудженого - ОСОБА_3,

засуджених - ОСОБА_4 і ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_5 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2010 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, засудженого 01.09.2009 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185; ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

засуджено: за ч. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України ОСОБА_5 покарання призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 6 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначене шляхом часткового приєднання до призначеного покарання частини покарання за попереднім вироком - у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_7, студента ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого,

засуджено за ч.З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточне покарання призначене у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покладені обов'язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію,-

встановила:

Неповнолітній ОСОБА_5, який був засуджений 01.09.2009 року з застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України на шлях виправлення не став та неповнолітній ОСОБА_4 вчинили ряд умисних злочинів проти власності і проти безпеки руху за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 незаконно заволоділи транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто 29.09, 04.10 та 14.10.2009 року вони разом за ініціативою ОСОБА_5, а 01.10.2009 року ОСОБА_5 самостійно без домовленості з ОСОБА_4, а 07.10.2009 року ОСОБА_4 самостійно без ОСОБА_5 вчинили незаконне заволодіння автомобілями: НОМЕР_1 вартістю 24030 грн., який належить ОСОБА_2; «ВАЗ-2101» д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 8200 грн., який належить ОСОБА_7; «ВАЗ-2121 д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 10000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_8; «ВАЗ-21013» д.н.з. НОМЕР_4 вартістю 12015 грн., який належить ОСОБА_9; «ВАЗ-2101» д.н.з. НОМЕР_5 вартістю 5000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_10

Крім того, ОСОБА_5 і ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб, повторно, шляхом проникнення у приміщення 14.10.2009 року на вул. Озерна, 4 в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, пошкодили навісні замки металевого каркасу холодильника, розташованого рядом з торгівельним кіоском, відкрили його двері та викрали з холодильника пиво і безалкогольні напої, після чого пошкодили навісний замок металевого захисного щитка вітрильного скла кіоску, через вітрину ОСОБА_5 проник в приміщення кіоску, звідки вони разом з ОСОБА_4 таємно викрали майно і продукти на загальну суму 4290 грн. 50 коп., які належали потерпілій ОСОБА_12

В апеляції прокурор, не оспорюючи кваліфікації дій засуджених та доведеність їх вини, просить вирок скасувати у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину, особі засуджених, внаслідок його м'якості та постановити новий вирок, яким визнати винним: ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185 і ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч. З ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України - 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання ОСОБА_5 призначити у виді 6 років позбавлення волі. Згідно з ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначити шляхом приєднання до призначеного покарання

частини покарання за попереднім вироком у виді 7 років позбавлення волі; ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. З ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч. З ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_4 у виді 5 років позбавлення волі. На думку прокурора суд лише формально врахував, що засуджені скоїли тяжкі злочини та не врахував, що ОСОБА_4 характеризується посередньо, а ОСОБА_5 - скоїв злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.

Засуджений ОСОБА_5 не оспорюючи доведеності вини та юридичної кваліфікації скоєного, просить пом'якшити покарання до чотирьох років позбавлення волі, оскільки у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, без чого, на його думку, ніхто не дізнався б про все скоєне ним, має молодий вік, позитивно характеризується, навчається, виховувався без батька, а також явився з повинною.

В доповненнях до апеляції прокурор просить стягнути судові витрати, на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області за проведення експертизи, з ОСОБА_5 286 грн. 77 коп., а з ОСОБА_3 - 200 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляції прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_5 в підтримку своїх апеляційних вимог, засудженого ОСОБА_4, який підтримав вимоги апеляції засудженого ОСОБА_5, представника неповнолітнього засудженого ОСОБА_4- ОСОБА_3, котра вважає вирок справедливим, але погоджується з доповненнями до апеляції прокурора стосовно судових витрат, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій з доповненнями, колегія суддів вважає апеляцію засудженого ОСОБА_5 не підлягаючою до задоволення, а апеляцію прокурора з доповненнями - підлягаючою до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Як вбачається із вироку, призначаючи покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про осіб винних, а також пом'якшуючі і обтяжуючі покарання обставини. Зокрема, обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_4 суд визнав їх щире каяття та вчинення злочинів у неповнолітньому віці. Крім того, застосовуючи ст.ст. 75 і 104 КК України щодо ОСОБА_4, суд взяв до уваги, що він скоїв тяжкі злочини, але взяв у них участь в другорядній ролі, навчається, характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Щодо покарання ОСОБА_5, то суд, крім названого вище, врахував, що він скоїв тяжкі злочини при обтяжуючій покарання обставині - рецидиву злочинів, характеризується за місцем навчання і проживання посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, тому застосував до нього покарання у виді позбавлення волі.

Тобто, наведене вище свідчить про те, що суд у вироку взяв до уваги ті обставини, на які прокурор і засуджений ОСОБА_5 посилаються в апеляціях. Тому обрані міри покарання у межах санкцій інкримінованих злочинів із

застосуванням щодо засудженого ОСОБА_4 ст.ст. 75, 104 КК України, а ОСОБА_5 - ст.ст. 70, 71 КК України колегія вважає справедливими.

Що стосується судових витрат, то суд вважає за необхідне задовольнити доповнення прокурора до апеляції згідно з вимогами ст. 93 КПК України, з урахуванням ступені вини засуджених та їх майнового стану.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції з доповненнями - задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2010 року щодо засуджених ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в частині стягнення судових витрат змінити.

Стягнути на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області з засудженого ОСОБА_5 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 77 коп., а з представника засудженого ОСОБА_4 -ОСОБА_3 - 200 (двісті) гривень.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий

Судді