Номер провадження: 11-сс/785/1879/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2015 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
та захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року, якою відносно
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Демидівка Любашівського району Одеської області, є громадянином України, має середню освіту, навчається в економічно-правовому коледжі МГУ (Міжнародного гуманітарного університету), проживає на АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором прокуратури Приморського району м. Одеси ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000062 про застосування до ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру у таємному викраденні чужого майна та незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинені за попередньою змовою групою осіб, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та визнав обґрунтованими ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні слідчого, а саме, можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків.
У апеляційній скарзі захисник підозрюваного зазначив, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою.
На його думку, орган досудового розслідування та прокурор не довели наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а, наведені у клопотанні та ухвалі слідчого судді, є припущенням, оскільки його підзахисний не має наміру ухилятись від досудового розслідування та суду.
До того ж, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий судді не врахував, що його підзахисний позитивно характеризується, навчається на третьому курсі коледжу, має батьків та постійне місце проживання.
Слідчий та прокурор не довели наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, тому захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги захисника є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, з наявних матеріалів справи, долучених до клопотання слідчого, випливає, що на даній стадії досудового слідства ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а, з урахуванням тяжкості покарання, яке йому може бути призначене у разі доведення вини, можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню є реальною.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтвердив наявність доказів на обґрунтування підозри, в тому числі на відеозапис, на якому зафіксований факт таємного викрадення майна з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також на виявлення в автомобілі, у незаконному заволодінні якого підозрюється ОСОБА_8 , обгортки від шоколадки, яка була викрадена ним, перед цим, з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості підозри, колегія суддів вважає надуманими.
Слідчий суддя обґрунтовано навів в ухвалі ризики, передбачені ст. 177 КПК України та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України і обгрунтовано задовольнив клопотання слідчого.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд Одеської області,
ухвалив:
У задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - відмовити.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року, якою відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4