ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000283 від 31.07.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мари Туркменістану, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 260, ч.2 ст. 110, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 приблизно в середині липня 2014 року за власним бажанням прибув до м. Алчевська Луганської області, де, діючи з метою участі у діяльності, не передбачених законом збройних формувань, прибув до штабу не передбаченого законом збройного формування «Батальйон ім. Святого Благовірного князя Олександра Невського», що розміщувався в захопленій будівлі Служби безпеки Україниза адресою: м. Алчевськ Луганської області по вул. Леніна, 10. При цьому ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, назвавши невстановленому досудовим розслідуванням представнику батальйону свої анкетні дані, ознайомився зі встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного формування, дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тобто увійшов до незаконного збройного формування. Для подальшої участі у ньому невстановленою досудовим розслідуванням особою було призначено ОСОБА_5 на посаду стрілка зазначеного збройного формуваннята передано йому у використання автоматичну вогнепальну зброю «АК-47» та боєприпаси до нього, формений одяг та військове спорядження. Після цього він став приймати активну участь в діяльності формування та здійснював чергування на території м. Алчевська Луганської області.
Наприкінці серпня 2014 року ОСОБА_5 на підставі наказу начальника штабу зазначеного збройного формування був переведений до окремої розвідно-діверсійної групи. Під час перебування у складі вказаної групи ОСОБА_5 здійснював патрулювання із виданою йому зброєю на території м. Алчевська, м. Перевальськ та Перевальського району Луганської області.

25 грудня 2014 року ОСОБА_5 вийшов із складу зазначеного вище незаконного збройного формування та прослідував у м. Луганськ з метою подальшого переїзду на територію Харківської області.

Крім того, ОСОБА_5 під час перебування у складі підрозділу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який базувався за адресою: АДРЕСА_2 , і в якому вже перебував його знайомий, ОСОБА_6 , з середини липня по 25 грудня 2014 року, продовжуючи свої злочинні дії, під час проведення зазначених патрулювань він, знаходячись у військовій формі з вогнепальною зброєю автоматом «АК-47», не маючи при цьому відповідного дозволу на носіння та зберігання вогнепальної зброї, не являючись співробітником правоохоронних органів чи військовослужбовцем Збройних сил України, своїм зовнішнім виглядом чинив психологічний тиск на представників влади та місцевих мешканців з метою зміни меж території України для здійснення відділення Східних областей України у непередбачені законом територіальні утворення.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями, пов`язаними зі вступом до складу незаконного збройного формування та прийняттям безпосередньої участі у діяльності вказаного формування, вчинював умисні дії, направлені на зміну меж території України для здійснення відділення Східних областей України у непередбачені законом територіальні утворення.

Далі 08.01.2015 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули до Харківської області з метою здійснення на її території протиправної діяльності, спрямованої на зміну меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. У другій декаді січня 2015 року ОСОБА_5 , діючи узгоджено з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою вчинення на території Красноградського району Харківської області умисних дій, направлених на зміну меж території України та порушення порядку, встановленого Конституцією України став активно співпрацювати з ОСОБА_8 , депутатом Красноградської районної ради VI скликання, який був обізнаним з проблемними питаннями, пов`язаними з проведенням антитерористичної операції (далі АТО) на території Луганської та Донецької областей, 02.02.2015 року запропонував у телефонній розмові ОСОБА_6 , почати з активних дій, направлених на зрив мобілізації до лав Збройних Сил України на території Красноградського району та послаблення сил, задіяних у проведенні АТО, що призведе до розширення меж тимчасово окупованих територій зазначених областей з метою їх подальшого відокремлення від території України у непередбачені законом територіальні утворення. У відповідь на зазначену пропозицію ОСОБА_6 , діючи узгоджено з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , дав свою згоду.

Крім того, ОСОБА_9 , маючи злочинний намір направлений на незаконне зберігання боєприпасів за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з січня 2015 року по 12 лютого 2015 року, незаконно зберігав гранату «Ф-1» із запалом до неї.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області № 43/2015 від 01.06.2015 виявлені та вилучені у ОСОБА_5 предмет є корпусом гранати «Ф-1» та підривач типу УЗРГМ, які при штатному з`єднанні утворюють гранату «Ф-1», яка відноситься до категорії боєприпасів.

Скоєне ОСОБА_5 кваліфіковане за ч.2 ст. 260 КК України, тобто участь у діяльності не передбачених законом збройних формувань, за ст. 110 ч. 2 КК України, як умисні дії, вчинені з метою зміни меж території державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб, за ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне зберігання бойових припасів.

ОСОБА_5 визнав себе винним за ст. 260 ч.2, ст. 110 ч.2, ст. 263 ч.1 КК України, не заперечував проти затвердження угоди між прокурором та ним, як обвинуваченим.

Угодою від 22 січня 2016 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 встановлено, що останній визнає себе винним в скоєнні правопорушень, передбачених ст. 110 ч. 2, ст. 260 ч.2. ст. 263 ч.1 КК України, згоден з покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки без конфіскації майна.

У зв`язку з тим, що обвинувачений під час судового засідання визнав себе винним у межах пред`явленого обвинувачення повністю, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, реального виконання взятих на себе зобов`язань, згоден з видом покарань, суд вважає можливим затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим та ухвалити обвинувальний вирок у відповідності до ст. 475 КПК України.

Суд шляхом опитування обвинуваченого, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, угода про визнання винуватості, яка укладена 22 січня 2016 року між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України та КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина обвинуваченого в їх скоєні доказана повністю, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст. 260 ч. 2, ст. 110 ч. 2, ст. 263 ч.1 КК України.

Суд, враховуючи приведені обставини, вважає можливим затвердити покарання, яке передбачене угодою між прокурором та обвинуваченим.

Разом з тим суд вирішує питання про арешт майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кримінальним провадженням № 0000283 від 31.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч.1 ст. 263 КК України, - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 260, ч.2 ст. 110, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання

- за ч.2 ст. 260 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

- за ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців без конфіскації майна,

- за ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

В силу ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 залишити без зміни - у вигляді тримання під вартою. Початок строку покарання ОСОБА_5 обчислювати з 12 лютого 2015 року.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_5 , а саме - прямокутну пластикову коробку для зберігання карт пам`яті з картою пам`яті МісroSD, обсягом 2 GB, телефон марки «Nоkiа Е51», emei НОМЕР_1 , з сім-карткою мобільного оператора Djuice НОМЕР_2 , телефон марки «Nоkiа-5530» emei НОМЕР_3 , телефон марки «Nokіа-6230і» з номером батареї НОМЕР_4 , телефон марки «Nоkiа-3100» emei НОМЕР_5 з сім-карткою мобільного оператора Jrans № НОМЕР_6 , телефон марки «Samsung GT-S 5570», emei НОМЕР_7 з сім-карткою мобльного оператора Київстар № НОМЕР_8 , телефон марки «Sony CMDJ70», emei НОМЕР_9 , телефон марки «Sony Ericsson J 300і» emei НОМЕР_10 , телефон марки «Siemens М 55» з пошкодженим номером emei та першими циврами НОМЕР_11 , телефон марки «Samsung duos GT-E 1202, emei 1 - НОМЕР_12 , emei 2- НОМЕР_13 , сім-карту мобільного оператора МТС № НОМЕР_14 , сім-картку мобільного оператора Djuice № НОМЕР_15 , та повернути його ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районий суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1