Ухвала
іменем україни
26 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця м. Миколаєва, такого, що судимості не мав,
за участю прокурораОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернувся прокурор з вимогами про перевірку ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_5 .

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2015 року засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік з покладенням на нього обов?язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 12 червня 2015 року вирок змінено. Як зазначено у вказаній ухвалі ОСОБА_5 пом?якшено призначене судом першої інстанції покарання до штрафу у розмірі 1 700 грн.
В касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства апеляційним судом, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотивуючи касаційну скаргу прокурор зазначає про порушення апеляційним судом вимог закону щодо неможливості погіршення становища засудженого за апеляційною скаргою самого засудженого. Прокурор стверджує, що призначення покарання у виді штрафу, яке слід відбувати реально, погіршує становище засудженого у порівнянні із призначеним місцевим судом покаранням, від відбування якого ОСОБА_5 було звільнено на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку.

ОСОБА_5 засуджено за те, що він 25 квітня 2013 року приблизно о 1 годині перебуваючи в гастрономі «Стекляшка» на вул. Крилова, 11 у м. Миколаєві, викрав 6 пляшок пива «Оболонь світле», а коли його дії були помічені продавцями вказаного магазину та вчинено спробу зупинити його, останній продовжив свої злочинні дії, вибіг з приміщення гастроному та втік, спричинивши ФОП « ОСОБА_7 » матеріальну шкоду на загальну суму 90 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Ухвала апеляційного суду це судове рішення апеляційного суду щодо законності та обґрунтованості судового рішення, що перевіряється в апеляційному порядку, вона повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною та обґрунтованою.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 419 КПК України при скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Розглядаючи апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 апеляційний суд не дотримався вказаних вимог закону.

Як встановлено за матеріалами кримінального провадження, постановляючи вирок місцевий суд призначив засудженому покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнив ОСОБА_5 від відбування цього покарання. Тобто місцевий суд надав ОСОБА_5 можливість не відбувати призначене судом покарання, хоча й в умовах належного контролю за його поведінкою протягом строку, визначеного у вироку.

Не погоджуючись із призначеним покаранням, ОСОБА_5 оскаржив вирок в суді апеляційної інстанції. В своїй апеляційній скарзі засуджений вказував на суворість призначеного йому покарання та просив його пом?якшити, однак не наводив доводів щодо незгоди з вироком в частині звільнення його від відбування призначеного покарання.

Змінюючи вирок за апеляційною скаргою засудженого, апеляційний суд зазначив про необхідність його зміни у бік покращення становища ОСОБА_5 та призначив засудженому покарання у виді штрафу в сумі 1 700 грн. При цьому, апеляційний суд не надав уваги тому, що штраф хоча й більш м?яке по виду покарання, однак відбувати таке покарання слід реально.

Отже, зміна вироку в частині призначеного покарання за апеляційною скаргою засудженого та призначення останньому апеляційним судом покарання у виді штрафу у даному кримінальному провадженні є погіршенням становища засудженого, що є порушенням передбачених ч. 1 ст. 421 КПК України обмежень щодо зміни чи скасування вироку місцевого суду.

Отже, ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 419 КПК України, тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Під час нового розгляду необхідно ретельно перевірити і проаналізувати всі доводи апеляційної та касаційної скарг, та постановити законне рішення з урахуванням вимог кримінального та кримінального процесуального законів.

З огляду на наведене, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 12 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10