печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала клопотання, - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2014 року у провадженні №761/30807/14-к в рамках кримінального провадження № 0000941 на належні ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 17200 дол. США, 1500 Євро, вилучені у його службовому кабінеті, та грошові коти у розмірі 7130500 грн. та 430880 дол. США , вилучені за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт.

Не погоджуючись з даним заходом забезпечення кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на підставі ст. 174 КПК України подав до суду клопотання про скасування арешту.

В обґрунтування доводів клопотання зазначив, що з моменту вжиття вказаного заходу забезпечення кримінального провадження минув тривалий час, протягом якого ОСОБА_5 , як свідок, добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки, всіляко сприяв розслідуванню. Однак, дотепер рішення про статус грошових коштів не прийнято, відповідність вказаних коштів критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України органом досудового розслідування протягом цього часу не доведена, в даному кримінальному провадженні № 0000941 про підозру ОСОБА_5 не повідомлялось, він не є особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а тому, потреба у подальшому арешті майна ОСОБА_5 відпала.

В судовому засіданні особи, яка подала клопотання, адвокат ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000941 від 18.09.2014 р. за фактом заволодіння державними коштами службовими особами Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укразалізниця» за попередньою змовою з іншими особами у 2013-2014 рр. шляхом зловживання службовим становищем чужим майном в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2014 року у провадженні №761/30807/14-к на належні ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 17200 дол. США, 1500 Євро, вилучені у його службовому кабінеті, та грошові коти у розмірі 7130500 грн. та 430880 дол. США , вилучені за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт.

Підставою для арешту було те, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України. При цьому слідчим суддею при накладенні арешту було враховано, що під час вилучення майна ОСОБА_5 , який виконував обов`язки директора Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укразалізниця», а з квітня 2014 р. обіймав посаду першого заступника директора Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укразалізниця», не зміг надати повної та достовірної інформації щодо походження вилучених під час обшуків коштів, враховано, що його пояснення в цій частині мали суперечливий характер, зокрема, суперечили тим поясненням, які ОСОБА_5 надавав в ході вилучення грошових коштів, мотивуючи їх походження, у тому числі, реалізацією наявних у нього корпоративних прав, наданням позик, тощо, проте жодного належного доказу в цій частині не надав, враховано, що інформація, яка міститься у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, копія якої долучена до клопотання, взагалі не узгоджується із поясненнями ОСОБА_5 , наданими ним в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у матеріалах, долучених до клопотання про арешт майна, міститься достатньо даних щодо необхідності арешту вилучених коштів, у зв`язку з чим клопотання з правових підстав є обґрунтованим.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.11.2014 р. вказану вище ухвалу слідчого судді залишено без змін. Встановлено, що майно, яке було предметом клопотання, відповідає критеріям ч.2 ст.167 КПК України, що арешт накладено обґрунтовано.

Вищевказані висновки суду адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні в належний спосіб не спростовані.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя бере до уваги те, що арешт майна, з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Крім того, згідно наданих прокурором пояснень досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000941 триває, і скасування арешту на даній стадії є передчасним.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування арешту, а тому, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись п.18 ч.1 ст.2, ст.7, ст.26, ст.174, ст.309, ст.ст.532-534 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1