Справа № 317/2357/15-к
Провадження № /п 1-кп/317/44/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 січня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Жданов Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.10.2014 року Запорізьким районним судом Запорізької області, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, 70, 75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В:
06.07.2015 року близько 16 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля магазину «Аю-Даг» за адресою: Запорізька область Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Кірова, 137, розуміючи, що за його діями не спостерігають сторонні особи, таємно викрав велосипед «Україна», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1764 від 29.07.2015 року становить 157 грн. 60 коп., що належить ОСОБА_6 , після чого на даному велосипеді поїхав до місця свого мешкання, тим самим отримав реальну змогу розпорядитись викраденим майном, тобто таємно викрав його.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого.
Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.
Будучи допитаним в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину і пояснив, що дійсно вчинив злочин при вищевикладених обставинах. Крім того зазначив, що 06.07.2015 року, у другій половині дня, він прийшов до магазину «Аю-Даг» в смт. Кушугум, з метою скупитись, та побачив біля магазину велосипед «Україна» чорного кольору. Здійснивши покупки, він вийшов з магазину та вирішив викрасти велосипед, для того щоб залишити його собі, для цього він сів на велосипед та поїхав до себе додому. В подальшому велосипед був у нього вилучений та переданий потерпілому.
В скоєному розкаявся.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна(крадіжка), скоєна повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 скоїв злочин середньої тяжкості, посередньо характеризується за місцем проживання. .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в обвинувальному акті не вказані і сторона обвинувачення на них не посилалась.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є його щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння його розкриттю.
Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, який не одружений, непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, мешкає без реєстрації, з травня 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, на даний час хворіє на епілепсію, скоїв злочин перебуваючи на випробувальному терміні, потерпілий не наполягає на строгому його покаранні, тому суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання хоча і у виді позбавлення його волі, але в мінімальних межах, передбачених санкцією статті.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 69 КК України.
В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_5 раніше був засуджений вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 24.10.2014 року за ст. ст. 185 ч. 1, 2, 70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і в період іспитового строку вчинив вказаний вище злочин. При таких обставинах суд вважає необхідним застосувати відносно нього ст. 71 ч. 1 КК України.
Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду розміром 157 грн. 60 коп., але цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся у зв`язку з його повним відшкодуванням.
Судові витрати, пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи № 1764 від 29.07.2015 року, вартістю 306 грн. 90 коп. суд не стягує з обвинуваченого, так як дана експертиза проведена у державній установі і суду не наданий розрахунок з визначенням вартості витратних матеріалів, затрачених на її проведення.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 в ході досудового розслідування була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, в ході судового розгляду вона продовжувалась. Судом обвинуваченому ОСОБА_5 призначається реальне покарання у вигляді позбавлення його волі, тому суд вирішує до вступу вироку в законну силу залишити йому запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою.
Законом України « Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ст. 72 КК України доповнена частиною 5 в наступній редакції:
«зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі…»
Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 31.07.2015 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто з цього дня до нього застосовано попереднє ув`язнення.
Тому суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення - з 31.07.2015 року до дня набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 ( одного ) року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 24.10.2014 року у вигляді 1 року 1 дня позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 ( двох ) років 1 ( одного ) дня позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІ-10 м. Запоріжжя.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з 14 години 50 хвилин 31.07.2015 року.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення - з 31.07.2015 року до дня набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази: велосипед «Україна», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити йому як власнику, DVD-R диск з відеозаписом кримінального правопорушення залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1