Справа № 206/7949/14-к
Провадження № 1-кп/206/27/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" серпня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001322 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровська, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої у ВСП Дніпропетровське пасажирське вагонне депо бухгалтером, з середньо-технічною освітою, вдови, громадянки України, маючої на утриманні малолітню дитину 2012 року народження,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілі - ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 31.07.2014 року близько 14 години 10 хвилин зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , після сумісного розпиття спиртних напоїв, знаходились у приміщенні кухні в будинку АДРЕСА_1 , де у вказаному місці та у вказаний час на побутовому ґрунті між ними виникла словесна сварка, яка переросла у бійку, у ході якої після нанесення їй чоловіком ОСОБА_8 трьох ударів руками в голову, у ОСОБА_3 , раптово виникла неприязнь до нього.

В ході бійки ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, взяла із шухляди кухонного столу ніж, та тримаючи його в правій руці, 31.07.2014 року о 14 годині 15 хвилин, в кухні в будинку АДРЕСА_1 , умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , нанесла йому цілеспрямований удар ножем зверху-вниз в область правого стегна.

Умисними діями ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани на передній поверхні правого стегна посередині з раньовим каналом у напрямку зверху-вниз з зовнішньої на внутрішню поверхню (глибина біля 11 см), розсічення правої стегнової артерії та дрібних судин за його ходом, крововилив у м`які тканини за його ходом, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1384/238-Е від 27.08.2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, причинені незадовго до настання смерті та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а також заподіяні однією окремою механічною дією плоским колючо-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 15,5 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер близько 14 години 20 хвилин на місці скоєння злочину, а саме: в приміщення будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину не визнала та пояснила, що 31.07.2014 року вона з чоловіком та їх друзями розпивали спиртні напої по АДРЕСА_2 . Після чого пішла на двір покурити де почалася словесна перепалка з братом ОСОБА_9 , яка в подальшому переросла в сварку з матір`ю та сусідом ОСОБА_10 .

Після чого, вони з ОСОБА_11 зачинилися в будинку АДРЕСА_1 , де почали переносити пральну машинку, яку вони впустили, у зв`язку з чим ОСОБА_11 взяв ніж та наніс собі один удар в ногу. Після цього приказав їй винести ніж та сховати, а потім віддати працівникам міліції, що вона й зробила.

Крім цього обвинувачена ОСОБА_3 зазначила що під час досудового слідства надавала інші покази та оговорювала себе, оскільки на неї був тиск з боку працівників міліції.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини, винуватість останньої повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона є матір`ю вбитого ОСОБА_12 . Разом з ним та обвинуваченою ОСОБА_3 проживала в належному їй будинку по АДРЕСА_2 . Так, 30.07.2014 року коли вона із сином зайшла до будинку приблизно о 21 год. 30 хв., на телефон ОСОБА_3 зателефонувала подруга ОСОБА_13 , з якою вони потім в будинку вживали спиртні напої.

Зранку о 07 год. 45 хв. потерпіла ОСОБА_6 пішла на роботу та більше нічого не бачила.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що він є батьком покійного ОСОБА_14 . 31.07.2014 року до нього прийшла його колишня дружина ОСОБА_15 разом зі своєю сестрою та повідомила що їх сина вбили, також повідомили, що ОСОБА_3 вдарила його ножем, він втратив багато крові у зв`язку з чим той помер.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав суду, що 31.07.2014 року він бачив, як до ОСОБА_12 у будинок АДРЕСА_2 з компанією розпивав спиртні напої. Після чого почалася сварка між ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , матір`ю ОСОБА_3 , ним та ОСОБА_19 . Потім ОСОБА_20 та ОСОБА_11 зачинилися у будинку АДРЕСА_1 , де мешкає її рідний брат та мати. У будинку вони почали пересувати пральну машинку та шукати якісь документи. Потім він відкотив на колясці ОСОБА_21 , через деякий час приїхала швидка допомога та почав цікавитись що трапилось, однак ніхто нічого не пояснив, потім побачив біля калитки кухонний ніж з дерев`яною ручкою, на якому була кров. Бачив ОСОБА_3 на вулиці, вона була у крові, з порогу будинку побачив ОСОБА_12 , який лежав на підлозі. ОСОБА_3 у цей час знаходилась на вулиці та кричала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала суду, що 31.07.2014 року близько 13 години 00 хвилин їхала по роботі по вул. Мостобудівельників, її зупинила ОСОБА_23 та повідомила що трапився скандал між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , на подвір`ї був ОСОБА_24 у колясці, сусід та ОСОБА_23 , кричали хлопці та ОСОБА_25 через вікно. ОСОБА_3 була у збудженому стані, при цьому побачила що у будинку лежить пральна машинка. Після цього вона разом з ОСОБА_26 та дитиною пішли прогулятись по вул. Мостобудівельників, дійшовши до кута повернулись щоб подивитись що там відбувається. Настя відкрила двері, ОСОБА_27 живий лежав на правому боці у проході, він ще розмовляв. Потім вона викликала швидку допомогу. ОСОБА_3 також викликала швидку, за 15 хвилин швидка приїхала. Потім вона поїхала звідти, оскільки їй було потрібно на роботу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показала суду, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , 31.07.2014 року вона приїхала до дому об 11 годині, та сіла писати свої документи, у цей час її син ОСОБА_24 вирішив виїхати на інвалідній колясці на прогулянку, прийшов сусід ОСОБА_10 та допоміг йому піднятись. Навпроти їх будинку мешкав ОСОБА_12 , в цей час він знаходився на своєму подвір`ї і ОСОБА_9 попрохав колонку до комп`ютера, на ґрунті чого виникла сварка, вона попросила їх заспокоїтись, але ОСОБА_11 не реагував, потім всі розійшлись по дворах. Після чого вона побачила як з їх двору вийшли двоє хлопців, потім вибігла ОСОБА_20 , яка просила їх заспокоїти ОСОБА_11 , потім вона повернулась назад, після цього вона з ОСОБА_29 та дитиною вийшла з дому. Вона попросила ОСОБА_10 забрати в неї дитину, а ОСОБА_30 повернулась до дому. Настя бажала забрати телевізор, ОСОБА_10 не дав їй забрати його та зачинив двері на ключ, потім ОСОБА_30 влаштувала сварку з цього приводу, та вона кинула їй ключ. ОСОБА_11 наказав ОСОБА_31 забрати речі. Разом зайшли до будинку, він не міг дістати пральну машинку. Вони з ОСОБА_32 зачинились у будинку. Тим часом приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вони хотіли відчинити двері, але вони не дозволили. Після цього вона разом зі своєю подругою ОСОБА_33 та дитиною вийшла на вулицю прогулятись, через деякий час вони повернулись та побачили ОСОБА_20 на подвір`ї, яка була в крові, однак з цього приводу нічого не змогла повідомити. Хлопці на дворі викликали міліцію, ОСОБА_34 викликала швидку допомогу. Через деякий час приїхала швидка та вийшла лікар, вона направилась у будинок за нею пішла і ОСОБА_34 , ОСОБА_30 була в домі. На вулиці, коли приїхала оперативна група, ОСОБА_3 вказала де знаходиться ніж. Увесь цей час ОСОБА_3 перебувала у збудженому стані, та від неї було чутно запах алкоголю.

Також, ОСОБА_28 повідомила суду, що у її доньки раніше виникали конфлікти з чоловіком у яких він наносив їй тілесні ушкодження, а саме стукав по голові, а одного разу навіть зламав ногу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 показав суду, що він є рідним братом обвинуваченої, бачив як 31.07.2014 року на вулиці біля будинку № 7 по вул. Мостобудівельників стався конфлікт з ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ОСОБА_11 погрожував йому, потім його сестра ОСОБА_3 разом із своїм чоловіком ОСОБА_8 зайшли в будинок по АДРЕСА_1 та зачинилися там. Бачив як ОСОБА_8 тримав ніж та погрожував йому, ОСОБА_30 у цей час сварилась із матір`ю, після цього почав викликати міліцію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 показала суду, що вона працює клінічним лікарем швидкої допомоги, 31.07.2014 року о першій половині дня поступив виклик, причина виклику була повідомлена - кровотеча, зайшовши до будинку вона побачила тіло одягнутого молодого чоловіка без ознак життєдіяльності, біля тіла знаходились дві жінки, одна з яких назвалась дружиною, вони були у збудженому стані, які одразу почали пояснювати їй що потрібно надати допомогу, у чоловіка на той час зіниці були розширені на світло не реагували, колір обличчя сірувато-блідий, дихання та серцебиття відсутні, пульсація на крупних артеріях відсутня, рефлекси сухожилля відсутні, потім виявила кров та побачила не дуже глибоку рану у верхній третині правого стегна, були наявні згустки крові, та констатувала факт біологічної смерті, потім повідомила до міліції та інші інстанції. Також повідомила, що смерть ОСОБА_8 наступила до її приїзду, хвилин за двадцять.

Під час додаткового допиту ОСОБА_36 показала суду, що обвинувачена ОСОБА_3 31.07.2014 року їй повідомила що вона вдарила свого чоловіка ножем, та також те, що можливо все це накоїла вона. Також, у зв`язку з тим, що після подій того дня сплинуло багато часу було переглянуто відеозапис до протоколу одночасного допиту осіб, між ОСОБА_3 та ОСОБА_36 , після чого свідок ОСОБА_36 підтвердила всі надані під час даної слідчої дії покази, а саме те, що ОСОБА_3 вказала, що вона нанесла удар своєму чоловіку (т. 2 а.п. 60).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показав суду, що він у 2014 році приблизно 02 серпня року був запрошений працівниками міліції у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 . Остання дала добровільну згоду на проведення слідчого експерименту, яка перебувала у нормальному стані, пригніченою не була. Йому та ОСОБА_3 було роз`яснено їх права та обов`язки. У відділку міліції ОСОБА_3 розповіла як все було, а потім всі поїхали на місце скоєння злочину, за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 показувала та розповідала як вони намагались винести пральну машинку, розпочалась сварка, потім вона схопила з ящика столу ніж та нанесла удар у ногу. На манекені вона показувала місце де нанесла удар та куди вдарила. Підказок їй ніхто не надавав, вона ні на кого не дивилась, розповідала все чітко. Вся слідча дія фіксувалась на відеокамеру. Після цього вони повернулись до відділу міліції де було складено протокол. ОСОБА_3 ознайомилась з протоколом, з її сторони зауважень чи заяв не було.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_38 показав суду, що він влітку 2014 року був запрошений працівниками міліції у якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 . Обвинувачена ОСОБА_3 показувала за допомогою манекену, що вона разом із співмешканцем знаходилась на кухні, потім після того як він її вдарив нанесла йому удар ножем у ногу. Точно зазначити, як саме вона нанесла удар та тримала ніж не могла. Жодних вказівок чи змушування ОСОБА_3 під час слідчої дії з боку працівників міліції не було. Дана слідча дія фіксувалась на відеокамеру, а після неї було складено протокол в якому все було вірно вказано та ним прочитано, після чого підписано.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_39 показав суду, що в його провадженні знаходились матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_3 щодо спричинення нею тяжких тілесних ушкоджень її чоловіку, в ході розслідування ним були зібрані докази та повідомлено про підозру ОСОБА_3 . В ході проведення слідчих дій вона добровільно погоджувалась показати на місці та розповісти всі обставини, від захисника відмовилась. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 добровільно розповідала на місці як відбулись всі події під відеофіксацію. З 31.07.2014 року по 01.08.2014 року ніякого морального чи фізичного тиску працівниками міліції спричинено на неї не було. Ніяких заяв з цього приводу вона не робила. Після того як в неї з`явився адвокат її позиція змінилась.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_40 пояснив суду, що 31.07.2014 року він як співробітник Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, виїжджав на місце події за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мостобудівельників, 22, бачив що на місці події була присутня обвинувачена ОСОБА_3 , руки в неї були в крові, вона плакала та кричала на сусідів, знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, від неї було чутно запах алкоголю та поводилась вона агресивно, вказувала що все це накоїв її брат ОСОБА_10 . Зі слів матері ОСОБА_3 йому стало відомо, що незадовго до приїзду працівників міліції, ОСОБА_3 разом із її чоловіком ОСОБА_8 зачинились в будинку матері, погрожуючи всім, після того, хвилин через п`ятнадцять відчинивши двері, виявилось що ОСОБА_8 лежить весь в крові. Після чого ОСОБА_3 вийшла за калитку та викинула ніж у кущі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_41 показав суду, що він працює в Самарському РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та дійсно виїжджав на місце події, чув від брата обвинуваченого ОСОБА_3 , що того дня вона з чоловіком вживала спиртні напої у них вдома, а потім вони перемістились до будинку її матері, який знаходиться навпроти та сварились. Вказував, що жодних протиправних дій до ОСОБА_3 не застосовував. Більше нічого пояснити не зміг, у зв`язку зі значним спливом часу.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_42 підтвердив акт судово-медичного дослідження трупа гр. ОСОБА_8 та підсумки за ним в повному обсязі, які проводив він.

Крім вищезазначених показів свідків та потерпілих, винуватість ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.

Протоколом огляду від 31.07.2014 року з фототаблицею, відповідно до якого проведено огляд місця скоєння кримінального правопорушення, а саме: буд. АДРЕСА_1 , у кухні перед вхідними дверми лежала пральна машинка, за нею на полу лежав труп ОСОБА_8 . У якого на передній поверхні правого стегна у середній третині рана веретенообразної форми. Ніжні кінцівки з рясними наложеннями рідини червоного кольору, на підлозі калюжа крові. Територія домоволодіння огороджена дерев`яним парканом, справа від хвіртки у траві виявлено та вилучено ніж загальною довжиною 21,5 см, довжина клинка 11,7 см, ширина клинка 2,3 см, довжина руків`я 10 см. Колір рукоятки світло-коричневий, на лезі ножа виявлені плями речовини бурого кольору (т. 1 а.п. 9- 15);

Протоколом огляду від 31.07.2014 року, відповідно до якого оглянуто та вилучено особисті речі ОСОБА_3 , встановлено що остання буда одягнена в туніку рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору у верхній частині спереду, бриджі чорного кольору, літні жіночі тапки білого кольору зі слідами речовини бурого кольору ( т. 1 а.п. 21-22);

Із лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_8 № 1384 від 01.08.2014 року, встановлено що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у буд. АДРЕСА_1 (т. 1 а.п. 25);

Висновком експерта № 2920е від 01.08.2014 року, відповідно до якого проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 35-36);

Актом судово-медичного дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_8 № 1384 від 01.08.2014 року, відповідно до якого при дослідженні трупа виявлено: колото-різана рана на передній поверхні правого стегна посередині з раньовим каналом у напрямку зверху-вниз з зовнішньої на внутрішню поверхню (глибина біля 11 см), розсічення правої стегнової артерії та дрібних судин за його ходом, крововилив у м`які тканини за його ходом. Синець у лобній ділянці праворуч, синець на лівому передпліччі. Дрібнокраплинна жирова дистрофія окремих гепатоцитів в печінці, хроничний гепатит. Дистрофічні зміни в міокарді. Нерівномірність кровонаповнення судин внутрішніх органів з переважним їх малокрів`ям. Смерть ОСОБА_8 наступила від колото-різаного поранення правого стегна з ушкодженням правої стегнової артерії, котре ускладнилося розвитком крововтрати. Виявлені при дослідженні трупу тілесні ушкодження у вигляді синців прижиттєві, причинені за деякий час до настання смерті, від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі), не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на правому стегні знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-медико-криміналістичному дослідженні шматка шкіри з передньої поверхні правого стегна з трупа встановлено: пошкодження являється колото-різаною раною, заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 15,5 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 3,85%, що стосовно до живих осіб, може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. (т. 1 а.п. 51-53);

Висновком експерта № 411 к від 01.08.2014 року, відповідно до якого кров ОСОБА_3 належить до групи В і ізогемаглютиніном анти-А, за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.п. 61);

Висновком експерта № 559 від 12.08.2014 року з фототаблицею, відповідно до якого на клинку ножа, який був наданий на дослідження, виявлена наявність крові людини. На рукоятці ножа наявність крові не визначена. На ножі мікрочастки тканини людини не знайдені. При цитологічному дослідженні встановлено, що кров на клинку ножа належить особі чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності виявлений антиген А та ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові на клинку від особи чоловічої генетичної статі, з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Враховуючи вищевказані результати дослідження, можна висловитися, що кров на клинку ножа могла походити від потерпілого ОСОБА_8 , беручи до уваги його групову характеристику крові (т. 1 а.п. 71-74);

Висновком експерта № 1384/238-Е від 27.08.2014 року, відповідно до якого вказано, що тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на правому стегні супроводжувалося масивною зовнішньою кровотечею. Тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правого стегна з ушкодженням правої стегнової артерії несумісне з життям (т. 1 а.п. 108-109);

Висновком експерта № 771 від 12.08.2014 року з додатком, відповідно до якого в одному сліді на футболці (об`єкт № 6) та в слідах на парі капців (об`єкти №№13-21) встановлена наявність крові людини. В більшості слідів на футболці (об`єкти №№1-5) та в усіх слідах на бриджах (об`єкти №7-12) наявність крові не встановлена. При серологічному дослідженні в одному сліді на футболці (об`єкт № 6) та в слідах на парі капців (об`єкти №13-21) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти В, в тому числі, можливо, і від ОСОБА_8 . Даних у відношенні походження крові у зазначених об`єктах від ОСОБА_3 не отримано (т. 1 а.п. 119- 122);

Висновком експерта № 769 від 12.08.2014 року з додатком, відповідно до якого на фрагменті килиму (об`єкт № 1) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні на фрагменті килима (об`єкт № 1) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти В, в тому числі можливо, і від ОСОБА_8 . Даних у відношенні походження крові у зазначених об`єктах від ОСОБА_3 не отримано (т. 1 а.п. 132-134);

Висновком експерта № 768 від 12.08.2014 року з додатком, встановлено на двох марлевих серветках зі змивами з ніг ОСОБА_3 (об`єкти №№3,4) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні на двох марлевих серветках зі змивами з ніг ОСОБА_3 (об`єкти №№3,4) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти В, в тому числі, можливо, і від ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 144-146);

Висновком експерта № 770 від 12.08.2014 року з додатком, відповідно до якого на марлевій серветці зі змивом (об`єкт №1) встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні на марлевій серветці зі змивом (об`єкт №1) виявлений антиген А, що не виключає можливості походження крові у зазначених об`єктах від особи (осіб) групи крові А з ізогемаглютиніном анти В, в тому числі, можливо, і від ОСОБА_8 . Даних у відношенні походження крові у зазначених об`єктах від ОСОБА_3 не отримано (т. 1 а.п. 181-183);

Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.08.2014 року з відеозаписом до нього, відповідно до якого, ОСОБА_43 добровільно вказувала як стояв її чоловік ОСОБА_8 , яким чином вона стояла по відношенню до останнього, де взяла ніж, та як нанесла удар (т.1 а.п. 194-198);

Висновком експерта № 565-МК від 20.08.2014 року з фототаблицями, відповідно до якого встановлено, що пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні правого стегна від потерпілого ОСОБА_8 являється колото-різаною раною, заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 15,5 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною біля 1,0 мм. Пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні правого стегна від потерпілого ОСОБА_8 могло бути заподіяно клинком представленого на експертизу ножа (т. 1 а.п.227-232);

Актом судово-психіатричного експерта № 216 від 02.09.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_3 в період часу, який відноситься до інкримінуємого їй діяння, хронічним душевним захворюванням не страждала і в даний час не страждає. По своєму психічному стану на час інкримінуємого їй діяння вона могла віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Випробовувана на даний час яким-небудь психічним захворюванням також не страждає. По своєму психічному стану на даний час вона може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.п. 242-245);

Протоколом огляду цифрового носія та прослуховування аудіозаписів на ньому з додатком у виді оптичного диску з ARITA-DVD-RW зеленого кольору, із звукозаписами виклику швидкої медичної допомоги (т. 2 а.п. 37-39).

Всі вищенаведені докази свідчать про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Посилання ОСОБА_18 на те що її чоловік був схильним до нанесення собі тілесних ушкоджень не знайшли свого підтвердження та спростовуються показами свідка (потерпілого) ОСОБА_5 , який вказував що у його сина була якась подряпина, але вона була виробнича.

Суд не може прийняти до уваги доводи обвинуваченої ОСОБА_3 щодо нанесення ОСОБА_8 самим собі ушкоджень, які в подальшому призвели до його смерті, вказаних нею, оскільки під час проведення слідчого експерименту, вона зазначала послідовно та механізм тілесних ушкоджень, що також узгоджується з висновком експертизи № 1384/238-Е від 27.08.2014 року (т. 1 а.п. 108-109)

Також, суд критично ставиться до показів ОСОБА_3 в тій частині, що при проведенні слідчого експерименту 02.08.2014 року працівником міліції їй було вказано, як саме вона має зазначити направленість клинка. На той час ще не було проведено судово-медичне обстеження трупа ОСОБА_8 , тож працівникам міліції не було заздалегідь відомо напрямок раньового каналу, а отже дане твердження обвинуваченої спрямоване на ухилення від відповідальності і не мало на той час жодного сенсу.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_3 щодо незаконних дій працівників міліції спростовуються також постановою про закриття кримінального провадження від 17 липня 2015 року слідчого в особливо важливих справах СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, відповідно до якої не зібрано об`єктивних доказів, які б підтверджували доводи ОСОБА_3 про застосування до неї недозволених методів ведення досудового розслідування працівниками Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (179-181).

Суд критично ставиться до показів обвинуваченої в тій частині, що вона не отримувала тілесних ушкоджень 31.07.2014 року під час сварки з ОСОБА_8 , а саме 3 ударів в голову, оскільки нею під час проведення слідчого експерименту, а саме відтворень обставин та подій було чітко вказано послідовність нанесення їй ударів та факт таких ушкоджень зафіксовано та підтверджено експертизою.

Суд не сприймає доводи свідка ОСОБА_28 про те, що вона чула із сусідньої кімнати, як її дочці ОСОБА_3 працівники міліції підказували як тримати ніж, оскільки дане твердження спростоване самою обвинуваченою ОСОБА_3 , яка повідомила суду що їй ніхто не показував як тримати ніж, а лише напрямок леза, а інше ніби вказали додумати самій, а також показами понятих, які були присутніми та не чули і не бачили жодних вказівок, корегування або підказок щодо її дій.

Також, суд не може прийняти посилання захисника на те, що обвинувачена ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту, не вказала чітко як тримала ніж під час нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_8 , оскільки вона сама під час слідчого експерименту зазначила, що не пам`ятає детально як саме встромила ніж, оскільки все трапилось дуже швидко.

Крім того, обвинувачена не заперечує про те, що в той день вона вживала алкогольні напої.

Покази обвинуваченої ОСОБА_3 в судовому засіданні, що вона не мала умислу на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, суд оцінює критично, оскільки напередодні події, згідно показів свідків між ними виникла сварка на ґрунті побутових непорозумінь, також дане твердження спростовується зібраними та наведеними по справі доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Разом з тим, враховуючи повноту та непротирічність всієї сукупності досліджених доказів, суд вважає за необхідним розцінити покази обвинуваченої ОСОБА_3 щодо невизнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, як спосіб захисту та бажання уникнути відповідальності за скоєння кримінального правопорушення та пов`язаних з цим цивільно-правових наслідків, та як такі, що спростовуються дослідженими судом доказами.

Суд розцінює поведінку обвинуваченої під час судового розгляду та фактичне не визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для неї судово-слідчій ситуації.

Оцінюючи в сукупності зібрані та безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження та доведені в повному обсязі.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в спричиненні умисного тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, кваліфікуються за ч. 2 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, за місцем мешкання характеризується посередньо (т. 2 а.п. 69), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.п. 67-68) , а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 не можливо без ізоляції від суспільства, а можливо лише в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуттям, оскільки обґрунтованих підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_44 до обвинуваченої ОСОБА_3 подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у розмірі 12000 гривень та 1000000 гривень відповідно.

Заслухавши пояснення потерпілого, пояснення обвинуваченої, яка даний позов не визнала, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані докази, на підставі ст.129 КПК України ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»», суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження потерпілий ОСОБА_44 не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог відносно спричинення йому матеріальної шкоди, в зв`язку з чим, суд залишає позов в цій частині без задоволення, оскільки в суді потерпілим не доведено розмір та наявність спричинення йому матеріальної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
За правилами ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» де зазначено, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В судовому засіданні суд не знайшов належних доказів, щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_45 моральної шкоди внаслідок вчинених злочинних дій обвинуваченого у тому обсязі та вимозі заявлених позивачем.
Тому, виходячи з вищенаведеного, суд, враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.
Визначаючи її розмір, суд виходить із характеру правопорушення (шкоду було заподіяно діями, які містили ознаки злочину), глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини винної особи, яка завдала моральної шкоди, враховуючи при цьому матеріальне становище обвинуваченої ОСОБА_3 , а також реальну можливість відшкодування вказаної шкоди, з урахуванням вимог принципу справедливості та розумності, прийшов до переконання та вважає за можливе визначити розмір морального відшкодування в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.
Речові докази по справі суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 100 КПК України знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 314, 369, 371-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 7 (сім) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Взяти під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 13 серпня 2015 року.

Речові докази джинсові штани; шорти; кухонні ножі; кухонний ніж з речовиною бурого кольору; ножиці; туніку рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору; бриджі х/б чорного кольору; літні жіночі тапки (черевики) білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; виріз із килима; ватний тампон зі змивом РБК з ложе трупа; два ватні тампони зі змивами з рук трупа ОСОБА_8 ; зрізи нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_8 ; зрізи краю нігтів з піднігтьовим вмістом ОСОБА_3 ; осади та витяжка на ниточках марлі; зразок крові підозрюваної, після проведення ряду експертиз; чотири ватних тампони зі змивами з рук та ніг підозрюваної ОСОБА_3 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (квитанція № 153) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100000 гривень.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1