печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокурора України,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема заявник зазначає про те, що звернувся до прокурора з заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками комісії по трудовим спорам заводу «Електротяжмаш» за ст.172 КК України та відносно працівників правоохоронних органів за ст.ст. 367,365 КК України . Вказана заява до ЄРДР внесена не була.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений у строки та спосіб встановлений КПК України.

Прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 вважав скаргу безпідставною, зазначаючи в своїх письмових поясненнях наступне. Дійсно до Генеральної прокуратури України 12.05.2014 поступили два звернення заявника із зазначених питань. За результатами їх розгляду одне звернення направлено за належністю в прокуратуру Харківської області, інше розглянуто по суті та Автору надано роз`яснення. Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і лише за такими заявами та повідомленнями приймаються передбачені законом процесуальні рішення. У зверненні обставин вчинення кримінального правопорушення суддями та іншими посадовими особами не зазначено. Доводи щодо можливих неправомірних дій судді та інших осіб ґрунтуються лише на припущеннях заявника, який незгідний із процесуальними рішеннями. Крім того, доводи заявника щодо вчинення посадовими особами ДП завод «Електровантаж» злочину передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України перевірено органами прокуратури Харківської області у кримінально-процесуальному порядку. Так, за цим фактом прокуратурою Орджонікідзевського району м. Харкова проведено перевірку у порядку ст. 97 КГЖ України (у редакції 1960 року), за результатами якої 11.09.2012 винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. З прийнятим рішенням, як прокуратура Харківської області, так і Генеральна прокуратура України, погодились. Порядок оскарження цього рішення заявнику неодноразово роз`яснювався органами прокуратури Харківської області та Генеральною прокуратурою України. Питання законності цієї постанови про відмову в порушенні кримінальної справи належить до компетенції суду першої інстанції, у територіальній юрисдикції якого перебуває орган, яким прийнято рішення (Орджонікідзевський районний суд м. Харкова). Вказані обставини повністю та беззаперечно виключають наявність фактів будь-якої бездіяльності щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відповідно будь-яких дій слідчого чи прокурора, спрямованих на самостійне припинення бездіяльності у зв`язку з її фактичною відсутністю.

Вислухавши прокурора , дослідивши надані докази слід дійти наступного висновку.

Встановлено, що 12 травня 2014 року до Генеральної прокуратури України надійшла заява ОСОБА_3 від 03 травня 2014 року про вчинення кримінального правопорушення , зокрема щодо порушення трудових прав комісією по туровим спорам та про вчинення правоохоронними органами кримінальних правопорушень за невиконання вимог закону під час проведення перевірки по заявам заявника.

Під час вивчення вказаної заяви встановлено , що 25.09.2012р. складено висновок про законність прийнятого рішення про відмову в порушення кримінальної справи , зокрема прокурором прокуратури Харківської області проведено перевірку , в ходу якої викладені заявником факти грубого порушення законодавства про працю посадовими особами ДП завод «Електроважмаш» не підтвердилися, та за результатами перевірки 11.09.2012р. прокуратурою Орджонікідзевського району м. Харкова прийнято рішення про відмову в порушення кримінальної справи стосовно посадових осіб ДП завод «Електроважмаш» за ст.172 КК України.

28.09.2012р. та 15.11.2012р. заявнику надавалась відповідь та одночасно роз`яснювалось право оскаржити постанову про відмову в порушенні кримінальної справи згідно норм чинного законодавства.

13 травня 2014 року заявнику ОСОБА_3 на його заяву від 03 травня 2014 року прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 було надано відповідь , в якій було надано роз`яснення порядку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, та одночасно зазначено про те, що заява не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого правопорушення і ґрунтуються лише на припущенням заявника.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

Згідно ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Вивчивши скаргу заявнику, додану до неї заяву,та відповідь прокурора Левицького О. Від 13.05.2014р., надані прокурором копію заяви ОСОБА_3 , відповіді 28.09.2012р. та 15.11.2012р., а також висновок , затверджений першим заступником прокурора області від 25 вересня 2012 року, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що за результатами розгляду заяв ОСОБА_3 щодо порушення його трудових прав комісією по трудовим спорам завода "Електротяжмаш" винесена постанова про відмову в порушення кримінальної справи. Порядок оскарження заявнику було роз`яснено.

Із відповідей прокурора Харківської області ОСОБА_6 від 28.09.2012р. та начальника ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 15.11.2012р. видно, що по зверненням ОСОБА_3 проводились перевірки щодо порушення вимог трудового законодавства посадовими особами ДП завод "Електроважмаш", за наслідками якої було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, з роз`ясненням права заявнику оскаржити прийняте рішення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК 2012 р. зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах чи повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, тобто фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину, а саме, час, місце, спосіб вчинення злочину тощо.

Аналізуючи відповідь прокурора О. Левицького вважаю, що підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, не було.

Заява заявника щодо незаконності та неповноти проведеної прокурорської перевірки не містить обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення .

Сама по собі незгода з прийнятим процесуальним рішенням не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307,309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Генерального прокурора України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1