УХВАЛА

Іменем України

05.09.2013 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира Корицька В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю скаржника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2,

слідчого Чепеля О.В., прокурора Тернового І.І.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1,

адреса для листування: 10000, м. Житомир, 3-й провулок Фурманова, 6,

субєкт оскарження: старший слідчий з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_3,

10000, м. Житомир, вул. Войкова, буд. 7,

про визнання незаконною бездіяльність та зобовязання повернути вилучене під час обшуку майно,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Богунського районного суду м. Житомира зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на дії та бездіяльність слідчого на досудовому провадженні, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що під час обшуку 31.07.2013 р. в орендованому ним офісі вилучено майно, яке на думку сторони обвинувачення, належить ФОП ОСОБА_4

Крім того, посилається на те, що в порядку ст. 100 КПК України на вказане майно повинен бути накладений арешт (ст. 170 КПК України), що слідчим зроблено не було.

Представники сторони обвинувачення у судовому засіданні пояснили, що слідчим в повній мірі дотриманий порядок утримання та зберігання вилучених під час обшуку 31.07.2013 р. речей, належних, на думку органів досудового розслідування, ФОП ОСОБА_4

Вислухавши пояснення присутніх учасників судового засідання, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

У відповідності із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Так, ухвалою слідчого судді від 29.07.2013 р. наданий дозвіл на проведення обшуку в офісному приміщенні ФОП ОСОБА_4 за адресою: м. Житомир, м-н Смолянський, 3, який, згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ТОВ Юлтис, з метою відшукання та вилучення первинних бухгалтерських документів, які свідчать про здійснення незаконної діяльності ФОП ОСОБА_4, за період з 01.05.2013 по 25.07.2013, а саме: бухгалтерські документи та чорнові записи, в яких міститься інформації щодо кількості та вартості реалізованих товарів ФОП ОСОБА_4 за вищевказаний період, товарно матеріальні цінності та компютерна техніка на якій виготовлялись вищевказані документи та в памяті якої зберігається аналогічна інформація, а також предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

31.07.2013 р. працівниками ВКР СУФР ГУ Міндоходів у Житомирській області в офісному приміщенні за адресою: м. Житомир, м-н Смолянський, 3, проведений обшук та вилучено майно, про що складений протоко обшуку від 31.07.2013 р.

Як вбачається із Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 7-8) ОСОБА_1 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності з 20.05.2013 р., згідно Свідоцтва платника єдиного податку від 24.05.2013 р. (а.с. 9) ОСОБА_1 є платником єдиного податку у звязку із здійсненням, в тому числі, такого виду діяльності як роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (код 47.91).

Згідно договору здачі в операційну оренду основних засобів за №5-В3 від 10.07.2013 р. (а.с. 3-6) ФОП ОСОБА_1 з 10.07.2013 р. орендує офісне приміщення, площею 16 кв. м. за адресою: м. Житомир, м-н Смолянський, 3.

Згідно договору оренди сайта №1 та додаткової угоди до нього скаржник набув права користування сайтами: Баобаб, Мелафон, Пекін, Інтермаг та Техносклад з 01.06.2013 р. по 11.10.2013 р.

Між ФОП ОСОБА_1 і ОСОБА_4 укладений трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 20.05.2013 р., згідно якого ОСОБА_4 як найманий працівник працює з 20.05.2013 р. менеджером продажу товарів у ФОП ОСОБА_1

У судових засіданнях ОСОБА_1 надані оригінали Книги продаж №1, декларацій на пересилання поштових відправлень, товаро-транспортних накладних за період з 28.05.2013 р. по т. ч., з яких вбачається, що скаржник займається підприємницькою діяльністю з продажу через Інтернет мережу різних видів товарів.

У судовому засіданні 05.09.2013 р. представником скаржника доведено з посиланням на норми законодавства, що не внесення відомостей відносно телефонів до загальної бази даних кодів IMEI не може свідчити про протиправне їх походження (контрабанда), оскільки чинним законодавством передбачена можливість безмитного перетинання кордону України товарів невеликими партіями, вартістю до 300 євро та в подальшому внесення їх до офіційної бази даних кодів IMEI, але вже кінцевими споживачами.

Крім того, в ході обшуку вилучений і інший товар, крім мобільних телефонів. Протиправність його походження також не доведена слідчим та прокурором.

Суддею відхиляються доводи сторони обвинувачення, що вказаний товар належить саме ФОП ОСОБА_4, а не скаржнику ОСОБА_1, оскільки належних доказів зазначеного в розумінні ст.ст. 84-85 КПК України слідчим та прокурором не надано.

Посилання на чорнові записи, які датовані серединою травня місяця 2013 року також не можуть бути доказом того, що діяльність здійснював саме ФОП ОСОБА_4, а не ОСОБА_1 без відповідного статусу підприємця.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 29.07.2013 р. наданий дозвіл на вилучення первинних бухгалтерських документів, які свідчать про здійснення незаконної діяльності ФОП ОСОБА_4, за період з 01.05.2013 по 25.07.2013, а саме: бухгалтерські документи та чорнові записи, в яких міститься інформації щодо кількості та вартості реалізованих товарів ФОП ОСОБА_4 за вищевказаний період. Згідно наданих скаржником доказів вбачається, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність і після дати 25.07.2013 р.

Суддею також відхиляються твердження скаржника про те, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим і стороною обвинувачення не дотриманий порядок накладення на нього арешту, передбачений ст.ст. 100, 170 - 171 КПК України, оскільки нормами ч. 7 ст. 236 КПК України встановлено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 29.07.2013 р. речі та документи, не потребують додаткового судового рішення, яким би на них накладався арешт в порядку ст. 170 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши у сукупності матеріали та пояснення сторін кримінального провадження, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано доказів належності вилучених речей саме ФОП ОСОБА_4, а також доказів протиправного їх походження (набутого кримінально протиправним шляхом), у звязку із чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов'язати старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Житомирській області ОСОБА_3 повернути вилучене 31.07.2013 р. під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.07.2013 р. у справі №295/11574/13-к, в офісному приміщенні за адресою: м. Житомир, м-н Смолянський, 3, майно, належне ФОП ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.О. Корицька