В И Р О К

25 червня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Голубицького С.С.,

суддів Гаврилова В.М., Момота В.І.,

при секретарі Хімяк Н.Б.,

за участю :

прокурора Клісовського Й.Т.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

потерпілої ОСОБА_3,

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляції прокурора і засудженого на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 12 березня 2010 року, яким

ОСОБА_2, 14. 11. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдівця, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і засуджено до трьох років позбавлення волі.

Частково задоволено цивільні позови потерпілих.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_3 11 625 грн. витрат на поховання і спорудження надгробного памятника та на користь потерпілої ОСОБА_4 31284 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягувати з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_4 довічно, щомісячно по 300 грн. у відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілої ОСОБА_5.

В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно із вироком ГАВРИЛЮКА визнано винним і засуджено за вбивство, вчинене через необережність при наступних обставинах.

ГАВРИЛЮК, знаючи, що його дружина ОСОБА_5 хворіє спадковим захворюванням крові ( гіперфібриногенемією ), що ускладнює процеси згортання крові і будь-які травми можуть становити загрозу для її життя, 6 серпня 2008 року біля 17-ої години в підїзді житлового будинку № 30 на пл. Ринок в м. Броди, в ході сварки, що виникла на побутовому ґрунті, умисно наніс їй удар рукою в обличчя та кілька ударів ногами по тулубу, спричинивши множинні синці на обох руках, ногах, правій сідниці, лівій паховій та надлобній ділянках, крововиливів в ліву навколониркову клітковину, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, від яких на фоні вказаного спадкового захворювання 9 серпня 2008 року вона померла.

В апеляції прокурор, посилаючись на мякість призначеного покарання, просить апеляційний суд вирок районного суду в цій частині скасувати та постановити у справі свій вирок, яким призначити ГАВРИЛЮКУ покарання у вигляді пяти років позбавлення волі, оскільки вважає, що обрана йому міра покарання не здатна досягти його основної мети, а саме - виправлення засудженого та попередження вчинення ним інших злочинів .

Засуджений ГАВРИЛЮК в апеляції, не заперечуючи своєї вини у скоєному, вказує, що не міг передбачити негативні наслідки своїх дій, тому щиро шкодує про вчинене і просить апеляційний суд вирок змінити, призначити йому покарання не повязане з позбавленням волі та зменшити суму моральної і матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з нього на користь потерпілих.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про обставини справи і зміст апеляцій, вислухавши виступи прокурора, засудженого ГАВРИЛЮКА та його захисника - адвоката ОСОБА_1 на їх підтримку, їхні думки з приводу апеляції іншої сторони, яку вони просили залишення без задоволення, позицію потерпілої ОСОБА_3, яка підтримала апеляцію прокурора і просила призначити ГАВРИЛЮКУ більш сувору міру покарання, а апеляцію засудженого залишити без задоволення, провівши у справі судове слідство, дослідивши матеріали справи, обговоривши наведені в апеляціях доводи встановила наступне.

Суд першої інстанції повністю дослідив зібрані докази у справі, правильно встановив фактичні обставини справи та дав вірну юридичну оцінку діям засудженого.

Разом з цим, призначене засудженому покарання не відповідає його особі та тяжкості скоєного злочину.

Як видно із вироку, при призначенні міри покарання засудженому суд взяв до уваги те, що ГАВРИЛЮК до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні престарілу мачуху, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

При цьому суд не достатньо врахував особу засудженого та його поведінку після скоєного як у відношенні потерпілої, так і у відношенні досудового слідства.

Зокрема, судом не було взято до уваги, що останній зловживає спиртними напоями, не намагався працевлаштуватись, існував за рахунок мачухи і померлої дружини. Після вчиненого проявив байдужість у відношенні до потерпілої, не цікавився її станом здоровя, не намагався надати необхідну медичну допомогу чи звернутись за такою до лікаря. Після її смерті не намагався надати посильну допомогу рідним у похованні та відшкодувати моральні і матеріальні збитки. У вчиненому щиро не розкаявся та не усвідомив скоєне, в ході досудового слідства не сприяв у встановленні істини у справі, поводив себе не щиро, давав неправдиві свідчення намагаючись будь якими шляхами уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Також судом не взято до уваги, що цей злочин було вчинено засудженим у відношенні близької людини.

Крім того, судом не було взято до уваги позицію потерпілих, які просили призначити ГАВРИЛЮКУ за скоєне сувору міру покарання.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів погоджується із доводами прокурора про мякість призначеного покарання та його невідповідність тяжкості скоєного і особі засудженого, в звязку із чим вважає необхідним задовольнити апеляцію прокурора, вирок в частині призначеного покарання скасувати і постановити у справі новий вирок, яким визначити ГАВРИЛЮКУ більш суворе покарання.

Виходячи із наведеного прохання засудженого про призначення йому міри покарання не повязаної із позбавленням волі є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Не підлягають задоволенню і його вимоги про зменшення розміру шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілих, оскільки така була визначена у відповідності до вимог закону, з врахуванням обставин справи. Крім того, судом встановлено, що померла ОСОБА_5 являлась дочкою потерпілої ОСОБА_4 і на день її смерті потерпіла мала право на одержання від неї утримання, а тому районний суд, пославшись на ст. 1200 ЦК України, обґрунтовано і правильно постановив стягувати з засудженого на її користь по 300 грн. щомісяця.

Приймаючи до уваги викладене підстав для задоволення апеляції засудженого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366, 367, 378, 379 КПК України, колегія суддів-

засудила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Бродівського районного суду від 12 березня 2010 року щодо ОСОБА_2 в частині визначеної міри покарання скасувати і постановити в цій частині свій вирок, яким призначити йому за ч. 1 ст. 119 КК України покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного суду України протягом одного місяця з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку, через апеляційний суд.

Головуючий : /підпис/.

Судді : /підписи/