Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора захисника засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 16 лютого 2016 року кримінальне провадження № 0006626 щодо ОСОБА_7 ,

встановила:
Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2014 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 19.08.2014 року, близько 17 год., в ході конфлікту з ОСОБА_8 , під час якого останній завдав удару рукою в обличчя засудженого та став тікати від нього в сторону магазину «Візит», наздогнав потерпілого, який в цей момент знаходився в магазині «Візит» за адресою м. Кіровоград, вул. Добровольського, 38, та з метою реалізації виниклого у нього в ході конфлікту злочинного умислу спрямованого на вбивство ОСОБА_8 діючи умисно та цілеспрямовано, діставши із кишені наявний у нього ніж, завдав потерпілому один проникаючий удар в область життєво важливих органів - грудну клітку зліва. В результаті чого потерпілому спричинено проникаюче колото-різане ушкодження з пошкодженням лівої легені, яке потягло за собою гостру крововтрату з настанням смерті останнього.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 червня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_9 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.
За змістом касаційної скарги засуджений, з аналогічних підстав, що вказані у касаційній скарзі захисника, порушує питання про скасування судових рішень щодо нього.
У письмових запереченнях потерпіла ОСОБА_10 просить касаційні скарги засудженого та його захисника залишити без задоволення.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника та засудженого, які підтримали доводи касаційних скарг, пояснення прокурора, який просив касаційні скарги залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Згідно ст. 434 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Фактичні обставини справи були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду у касаційному порядку відповідно до вимог ч. 1 ст.438 КПК України не підлягають.
Відповідно до ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Свій висновок щодо доведеності вини засудженого у вчиненні злочину, за обставин, викладених у вироку, суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.94 КПК, правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 . Вирок відповідає вимогам статей 370, 373-374 КПК, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Такий висновок відповідає наведеним у вироку показанням засудженого про те, що останній наздогнав потерпілого, який втікаючи від нього, забіг до магазину, і там наніс удар ножем в область грудної клітки потерпілого.
Ці показання засудженого узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що засуджений вибіг з маршрутного таксі та погнався за потерпілим, а також з показаннями свідка ОСОБА_14 , яка підтвердила спричинення засудженим ножового поранення потерпілому.
Відповідно до висновку експерта №746 смерть потерпілого настала від гострої крововтрати, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням верхньої частини лівої легені.
Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази у справі узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів щодо їх достовірності, а тому суд правильно обґрунтував ними обвинувачення засудженому та правильно, визнавши його винуватим, кваліфікував дії за зазначеним у вироку кримінальним законом. При цьому суд обґрунтовано, з наведенням належних мотивів, правильно відхилив доводи засудженого про відсутність умислу на умисне вбивство потерпілого, оскільки локалізація поранення у життєво важливий орган, знаряддя злочину, яке було обране для цього, та спричинення несумісного з життям ушкодження, свідчать про намір ОСОБА_7 на умисне вбивство потерпілого.

Апеляційний суд за апеляційною скаргою засудженого, доводи якої майже аналогічні доводам його касаційної скарги та захисника щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, переглянув вирок суду першої інстанції та з наведенням ґрунтовних мотивів визнав доводи ОСОБА_7 у цій частині безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі, і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України.

Отже, підстав вважати ОСОБА_7 необґрунтовано засудженим за

ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів не вбачає.
Що стосується покарання, то воно призначено ОСОБА_7 у відповідності до вимог статей 50, 65 КК з врахуванням усіх обставин справи і з висновками судів першої та апеляційної інстанції у цій частині погоджується колегія суддів, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання, яке призначено у межах близьких до мінімального розміру, установленого санкцією ч.1 ст.115 КК, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, які б тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судових рішень, у кримінальному провадженні не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

постановила:

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 червня 2015 року щодоОСОБА_7 залишити без зміни, касаційні скарги захисника та засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3