Справа №591/6764/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/284/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

зацікавлених осіб - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2015 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:
Слідчим відділом прокуратури Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000356 від 03.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи державним службовцем, використовуючи надані йому владу та службове становище, у період з 28 серпня до 10 вересня 2015 року вимагав з мешканця м. Суми ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 4000 грн. для вирішення питання щодо закриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_12 , у подальшому 10.09.2015 року, близько 12 год.10 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Алло» по вул. Набережна р.Стрілки в м. Суми, ОСОБА_7 одержав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 3 500 грн.

23 вересня 2015 року до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000356 звернувся прокурор прокуратури Сумської області ОСОБА_6 , мотивуючи вимоги тим, що санкція інкримінованого злочину передбачає конфіскацію майна, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна є необхідність у застосуванні саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2015 року клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на 1/3 частку житлового блоку АДРЕСА_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_7 .

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням з підстав незаконності та необґрунтованості, порушує питання про його скасування. Мотивація доводів апелянта зводиться до того, що пред`явлена йому підозра є необґрунтованою, правові підстави для накладення арешту на вказане майно підозрюваного у провадженні відсутні, при цьому слідчим суддею не враховано наслідків арешту майна для інших осіб. Разом з тим зазначає, що з аналогічних підстав рішенням слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.09.2015 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного в зв`язку з його необґрунтованістю, а тому вважає, що оскаржуване судове рішення внаслідок неповноти та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю - доповідача про зміст ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , співвласників майна - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність ухвали слідчого судді і необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження може бути накладено на нерухоме майно, що перебуває у власності підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Задовольняючи клопотання прокурора, внесене в межах зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, перевіривши зміст клопотання, вивчивши додані матеріали, вислухавши пояснення сторони обвинувачення та захисту, проаналізувавши підстави, з яких прокурор ставить питання про накладення арешту, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт майна, зокрема достатність доказів, що вказують на вчинення ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає застосування обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна, наявність даних про належність майна підозрюваному, розумність та співмірність обмеження права власності останнього з метою попередження незаконного відчуження майна, дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, та потреби в накладенні арешту на 1/3 частку житлового блоку АДРЕСА_1 , що згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності останнього з метою забезпечення можливої його конфіскації у подальшому.

Разом з тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства» обґрунтована підозра в скоєнні кримінального правопорушення для цілей забезпечення кримінального провадження передбачає наявність фактів та відомостей, достатніх для того, щоб об`єктивний спостерігач міг зробити висновок, що відповідна особа могла скоїти злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим» залежить від усіх обставин.

За таких обставин, доводи апелянта щодо відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відсутності правових підстав для накладення арешту на майно останнього є безпідставними та спростовуються вищенаведеним, при цьому на даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження, його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням.

Не заслуговують на увагу і твердження підозрюваного щодо неврахування слідчим суддею наслідків арешту майна для інших осіб, оскільки будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Що стосується решти посилань апелянта, то вони не порушують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Правові підстави для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні за поданою апеляційною скаргою відсутні.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2015 року, якою накладено арешт на 1/3 частку житлового блоку АДРЕСА_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.