Ухвала
іменем україни

24 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000236 відносно ОСОБА_6 за його касаційною скаргою на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2015 року.
Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Вироком вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та про речові докази.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2015 року зазначений вирок суду залишений без зміни.
Як встановлено судом першої інстанції, 04 серпня 2014 року близько 12 год., ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 31.4, 31.4.1 «а», «в» Правил дорожнього руху України, керуючи на підставі шляхового листа технічно несправним автомобілем ГАЗ-САЗ 3507, р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ТОВ «Карат», і достовірно знаючи про технічну несправність вказаного транспортного засобу, рухаючись біля буд. №127 по вул. Велігіна в м. Мала Виска, зі сторони центру міста в напрямку виїзду з вказаного населеного пункту, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3 «б», «д», 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме, проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки, яка виразилася у появі дитини дошкільного віку поблизу проїзної частини без нагляду дорослих, не оцінив дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та зустрічного роз`їзду із автомобілем Ford Transit, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , і здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебігав проїзну частину зліва-направо, щодо напрямку руху автомобіля ГАЗ-САЗ 3507, р.н. НОМЕР_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх спричинення.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить на підставі ст. 75 КК звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Зазначає, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується, вказує на своє щире каяття, визнання вини, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, те, що він добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та просить врахувати думку потерпілого ОСОБА_9 , який не наполягав на застосуванні відносно нього реального строку ув`язнення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала касаційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, судові рішення зміні з таких підстав.
Доведеність вини засудженого ОСОБА_6 та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 75 КК, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначив йому покарання в межах, визначених санкцією вказаної норми закону.
Призначаючи засудженому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 65 КК, врахував: тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження; особу ОСОБА_6 , який працює, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, раніше не судимий, добровільно частково відшкодував потерпілому витрати на лікування сина, вину визнав; а також відсутність обставини, що обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі.
Разом з цим, судом як першої, так і апеляційної інстанцій у достатній мірі не враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, його сімейний стан, думку потерпілого про звільнення ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За наведених обставин колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за можливе застосувати до засудженого ОСОБА_6 положення ст. 75 КК та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 376, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 липня 2015 рокувідносно нього змінити.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.
В решті судові рішення залишити без зміни.
Засудженого ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3