Справа № 342/1341/15-к
Провадження № 1-кп/342/28/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з незакінченою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Злочин вчинено при наступних обставинах: ОСОБА_5 08.12.2015 року близько 18.00 год. в м. Городенка Івано-Франківської області, неподалік котельні, яка знаходиться на території ДНХ «Городенківський професійний ліцей», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, відкрито заволодів майном ОСОБА_4 , а саме мобільним телефоном марки «Flу» DS107D чорного кольору, вартістю 320 грн. Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_4 збитків на суму 320 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю. Суду показав, що 12.08.2015 року був дома в АДРЕСА_1 . Біля 18.00 год. 19.00 год. пішов до магазину. По дорозі зустрівся із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і пішли до магазину «Роксолана». Неподалік зазначеного магазину зустріли 2 хлопців, де в одного із них він вирвав мобільний телефон, так як мав дати в залог за вино. Після чого телефон дав ОСОБА_8 в залог за 100 грн. Отримані гроші він витратив за покупку 2 літр вина. У вчиненому щиро розкаюється, в потерпілого просить вибачення, про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Одночасно вина обвинуваченого доводиться показами потерпілого ОСОБА_4 . Він показав, що навчається в Городенківському ліцеї. 08.12.2015 року біля 19.00 год. із ОСОБА_9 ішов в магазин «Олександрія» купити ручок. На вулиці було темно. Коли доходили до магазину «Роксолана» побачили, що стоять 3 хлопці. Один із хлопців сказав покласти могорич. На вимогу поставити могорич він сказав, що не має. Після чого обвинувачений вирвав телефон і повідомив, що завтра прийдеш і телефон забереш. Через деякий час в гуртожиток ліцею приїхали працівники міліції і він розказав їм все як було. Наступного дня останні йому повернули телефон. На суворій мірі покарання не наполягає.

Таким чином, вина ОСОБА_5 доведена повністю, він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Його дії за ч.1 ст. 186 КК України, кваліфіковано вірно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і пом`якшують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, що попросив вибачення у потерпілого, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини.

Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого, встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, в наркологічному кабінеті на обліку не перебуває, однак перебуває на обліку в психіатричному кабінеті. Згідно довідки від 27.01.2016 року ОСОБА_5 знаходиться на консультативному обліку в психіатричному кабінеті Городенківської ЦРЛ діагноз легка розумова відсталість. З 2007 року і по даний час амбулаторне лікування не отримує. Суд приймає до уваги думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, який просить суворо не карати.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч.3 ст.12 КК України злочин передбачений ч.1ст.186 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Одночасно суд приймає до уваги думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, який просить суворо не карати.

Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винного, думки прокурора, потерпілого щодо призначення покарання, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України у вигляді громадських робіт. Такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і призначити покарання 200 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати за недоцільністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1