У х в а л а

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2.,
суддів ОСОБА_3. і ОСОБА_4.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 9 грудня 2015 року заяву засудженої ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року щодо неї,

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2013 року ОСОБА_1 засуджено за частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. По обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 27, статті 386 КК її виправдано за недоведеністю участі у вчиненні злочину; частиною 1 статті 388 КК - виправдано за відсутністю в діянні складу злочину.

Апеляційний суд Рівненської області ухвалою від 20 грудня 2013 року цей вирок залишив без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року судові рішення щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Засуджена ОСОБА_1, посилаючись на пункти 1, 3 частини 1 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), подала до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року. При цьому, засуджена, як на приклад неоднакового правозастосування посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2012 року, а також зазначає про невідповідність рішення суду касаційної інстанції щодо неї правовим позиціям, викладеним у постановах Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 4 квітня 2011 року та 12 вересня 2011 року та у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справах № 6-130цс13, № 6-381цс15. Просить судові рішення щодо неї скасувати, а кримінальну справу закрити.

Водночас, засуджена ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року, обґрунтовуючи причини його пропуску безпрецедентністю справи щодо неї, а відтак неможливістю знайти судове рішення для порівняння для звернення із заявою до Верховного Суду України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви і клопотання про поновлення строку, дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України визначений у статті 445 КПК, він є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, стосовно якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше.

Відповідно до положень частини другою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Суду, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 445 КПК.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ стосовно ОСОБА_1 була ухвалена 14 жовтня 2014 року, заяву про її перегляд надіслано до Верховного Суду України 1 грудня 2015 року, тобто після закінчення тримісячного терміну.

Судові рішення касаційної інстанції та Верховного Суду України, надані заявницею на підтвердження неоднакового правозастосування, постановлено у строк, який також значно перевищує тримісячний процесуальний строк, встановлений у частині першій статті 447 КПК для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Отже, засуджена ОСОБА_1 подала заяву до Верховного Суду України про перегляд судового рішення з пропуском установленого законом строку.

Відповідно до частини 6 статті 447 КПК України, у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

Під поважними причинами, виходячи із системного аналізу норм процесуального права, слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Перевіривши доводи заяви та розглянувши клопотання про поновлення строку для її подання, колегія суддів вважає, що посилання засудженої на відсутність у судовій практиці рішень касаційного суду, які могли бути надані нею для порівняння, позбавила її можливості вчасно підготувати заяву про перегляд судового рішення щодо неї Верховним Судом України та подати її у визначений законом строк, не може бути визнано переконливим, а причини пропуску строку поважними, тому у задоволенні клопотання про поновлення цього строку слід відмовити, а заяву засудженої залишити без розгляду.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що можливість реалізації засудженою ОСОБА_1 права на звернення до Верховного Суду України не втрачена за умови подання нею нової заяви та долучення до неї судового рішення касаційної інстанції (порівнюване рішення), яке за строком ухвалення буде відповідати вимогам частини першої статті 447 КПК і за своєю суттю буде остаточним.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 447 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженій ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року щодо неї.

Заяву засудженої ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постановленої у кримінальній справі щодо неї ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 жовтня 2014 року - залишити без розгляду.

С у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2