Справа № 173/1896/14-к
Номер провадження1-кп/173/18/2015
В И Р О К
іменем України

30 жовтня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, дітей не має, з середньою освітою, працюючого трактористом ТОВ «Автомобіліст», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 03 червня 2014 року близько 22:00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , побачивши, що його батько ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння спить на дивані в той час, як мати, ОСОБА_6 , яка хворіє та не може самостійно ходити, лежить біля дивану та батько за нею не доглядає, перейшовши у стан агресії та маючи умисел безпосередньо направлений на спричинення своєму батьку ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх подальших наслідків, умисно, цілеспрямовано, наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_5 , від чого останній впав на землю. Далі ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх подальших наслідків, умисно, цілеспрямовано, наніс ОСОБА_5 , який лежав на землі, не менше 2 ударів кулаком правої руки по голові та не менше 5 ударів ногами взутими у взуття в область тулуба, після чого у конфлікт втрутився ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , припинив свої злочині дії. В результаті отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Жовтоводській лікарні Дніпропетровської області.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав частково. Підтвердив обставини вчинення злочину, проте суду пояснив, не мав умислу вбивати батька, а він помер лише через несвоєчасне та неякісне надання медичної допомоги. Суду показав, що 3 червня 2014 року приїхав до матері близько 19.00 години. Коли зайшов до хати, побачив, що мати лежить на підлозі і як вона казала, що лежить так з обіду, оскільки сама ходити вона не може. Батько в цей час спав п`яним. Через це дуже розсердився на батька. Почав його будити, проте він не просинався. Почав займатися хатніми справами, зварив борщ. Потім випив із знайомим горілки. Повернувшись до хати, побачив, що батько прокинувся і між ними почалася сварка. Вони вийшли на двір і там він вдарив батька, від чого він впав. Після цього наніс йому два удари кулаком в голову та почав наносити йому удари ногами в область животу протягом 5-10 хвилин. Припинив свої дії та пішов в хату, пам`ятає, що батьком зайшов за ним і вони лягли спати. Наступного дня поїхав на роботу. Пізніше він дізнався, що батько потрапив у лікарню. Там йому стало краще і його забрала сестра до себе, а потім він помер. Свої дії ОСОБА_4 пояснює поведінкою батька, який не доглядав за матір`ю. Він вчинив злочин у стані афекту та в стані алкогольного сп`яніння та не розумів значення своїх дій.

Окрім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 його вина у вчиненому злочині підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що їй зателефонував сусід батьків і повідомив, що у батька інсульт. Коли приїхала, викликали «швидку». З Верхньодніпровської лікарні направили батька до Дніпродзержинської лікарні в реанімацію. В нього були перелами ребер, пневмонія. Через декілька його стан покращився і вона забрала його до дому. Потім йому знов стало гірше і його забрали до лікарні, де він і помер. Брат, ОСОБА_4 , не заперечував, що побив батька, але казав, що був дуже п`яним і не розумів, що робив.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що є сусідом померлого. Близько 21.30 почув сварку у дворі між Богомазом та його сином обвинуваченим. Потім почув звуки бійки. Побачив, що батько лежав на землі, а обвинувачений бив його ногами, потерпілий кричав про допомогу. Бачив, як ОСОБА_4 наніс не менше 5 ударів ногами. Після того як він втрутився та відтягнув ОСОБА_4 від потерпілого, ОСОБА_4 пішов до хати. Батько був весь побитий, викликали «швидку» і лікарі сказали, що в нього інсульт.

Таким чином, показами потерпілої та свідка підтверджується час та місце вчинення злочину, дії обвинуваченого, а саме спосіб нанесення ударів потерпілому, їх кількість та суспільно-небезпечні наслідки.

Показання потерпілої та свідка не суперечать показання обвинуваченого та іншим доказам у справі, а тому суд вважає їх правдивими.

Окрім показань потерпілої та свідка, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні:

-протоколом огляду трупа від 7 липня 2014 року, яким зафіксовано патологічна рухливість ребер та кісних відламків (а.с. 23-26);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14 серпня 2014 року, згідно з яким свідок ОСОБА_7 показав та розказав про обставини вчинення злочину ОСОБА_4 (а.с.49-52, 58);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15 серпня 2014 року, згідно з яким ОСОБА_4 показав та розказав про обставини вчинення злочину (а.с.53-57).

Висновком експерта № 103 від 12 серпня 2014 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_5 є інтоксикація та дихально-серцева недостатність, які розвинулась як ускладнення закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер правої та лівої половини грудної клітки по багатьох лініях, а саме післятравматичної плевропневмонії всіх часток правої легені. Наростанню рівня інтоксикації також сприяли Інші ускладнення цієї травми - двосторонній післятравматичний пульмоніт, правосторонній гемоторакс, серозно-фібринозний плеврит правої плевральної порожнини.

При дослідженні трупу ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма голови: субдуральний (під тверду мозкову оболонку) крововилив з явищами його організації; закрита тупа травма грудної клітки: переломи ребер правої половини грудної клітки: перелом 2-го ребра по середній підпахвовій лінії (з явищами консолідації); перелом 3-го ребра по ключичній лінії (з явищами консолідації) та перелом 3-го ребра по середній підпахвовій лінії (з явищами консолідації); переломи 4, 5,6 ребер по ключичній лінії (з явищами консолідації); переломи ребер лівої половини грудної клітки: з 3-го ребра по 8-е ребро по заднім відрізкам ребер, переважно по середній лопаточній лінії, в тому числі з подвійним переломом 4-го та 7-го ребер (переломи 3,5,6-го та 8-го ребра з ознаками консолідації та старі консолідовані переломи 3,5, 6-го ребер).

Давність спричинення цих ушкоджень може відповідати даним, які наведені в наданих медичних документах, тобто за три доби до моменту його госпіталізації 06.06.2014 р., що підтверджується станом кісних мозолів на місцях переломів ребер та даними додаткового рентгенологічного дослідження.

Тілесні ушкодження - закрита тупа травма грудної клітки з множинними переломами ребер правої та лівої половини грудної клітки по багатьох лініях, викликали (через ускладнення у вигляді післятравматичної плевропневмонії всіх часток правої легені) розвиток загрозливого для життя стану - дихально-серцевої недостатності та інтоксикації, який перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з даною травмою і в даному випадку потяг за собою смерть. Враховуючи викладене вище і згідно з п.п. 2.1.3. «л» та 2.1.3. «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р., такі ушкодження у живих осіб можуть відповідати категорії Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчиться смертю.

Висновком експерта № 180-Д, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_5 мали місце такі тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини: чисельні двобічні переломи ребер з ознаками незакінченої консолідації, а саме: 2-го ребра по середній підпахвовій лінії; 3-го ребер по середнє-ключичній та середній підпахвовій лініям; 4-6-го ребер по середнє-ключичній лінії; переломи ребер ліворуч: 3-го ребра по передній підпахвовій лінії; 4-го та 7-го по середній підпахвинній та лопатковій лініям; 5-го по задній підпахвовій лінії; 6-го по лопатковій лінії; 8-го по лопатковій лінії; правобічний гемоторакс (скупчення рідини в плевральній порожнині з геморрагічним фарбуванням); двобічний після травматичний пульмоніт; серозно-фібринозний правобічний плеврит (запалення плеври, яка покриває органи грудної порожнини), після травматична плевропневмонія всіх часток правої легені (запалення плеври, яка покриває легеню та запалення тканини легені). Закрита внутрішньочерепна травма: крововилив в товщу м`яких тканин голови з внутрішньої сторони в лівій тім`яній ділянці; виражений внутрішньоклітинний гемо сидероз м`якої мозкової оболонки; субдуральная гематома (скупчення згортків крові під твердою мозковою оболонкою) в області лівої півкулі головного мозку; дрібно вогнищевий субарахноідальний крововилив (скупчення елементів крові під м`якими мозковими оболонками) у мозочку; поодинокі мікрогеморагії мозку, в паренхімі серця та печінки. Визначені такі зміни оболонок та речовини головного мозку: наявність субдуральної гематоми з вираженими ознаками розсмоктування та наявність субдуральної гематоми з вираженими ознаками розмоктування та продуктивним запаленням, внутрішньоклітинний гемо сидероз у м`яких мозкових оболонках лобної та тім`яної часток, а також гліальний рубець у тім`яній частці, набряк мозку, мозкових оболонок та наявністю свіжих, вторинних крововиливів.

Вищезазначені тілесні ушкодження могли виникнути в термін, вказаний в обвинувальному акті, а саме 3 червня 2014 року. характер виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень в області голови, свідчить про те, що вони виникли від, можливо, 2-х дій тупого твердого предмету (предметів), діючих в область голови, яким могла бути і рука.

У потерпілого мала місце сполучена тупа травма голови та грудної клітини, з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, чисельними двобічними переломами ребер, яка в своєму перебігу ускладнилася двобічним після травматичним пульмонітом, гемотораксом, серозно-фібринозним плевритом правої плевральної порожнини, після травматичною плевропневмонією всіх відділів правої легені, синдромом «шокових легень», що привело до розвитку інтоксикації організму та легенево-серцевої недостатності, яка виявилася безпосередньою причиною смерті ОСОБА_5 .

Таким чином висновками експерта підтверджується, що смерть ОСОБА_5 знаходиться в причинному зв`язку з тяжкими тілесними ушкодженнями, заподіяними ОСОБА_4 потерпілому і цей зв`язок не є випадковим.

Суд приймає до уваги висновок експерта № 134, згідно з яким між відсутністю надання адекватної, своєчасної, кваліфікованої медичної допомоги на першому етапі після травматичної хвороби (пізнє звернення (через 3 доби після отримання травми), відсутністю лікування тривалий час після отримання пошкоджень (з 11 червня по 23 червня 2014 року) і неповного обстеження потерпілого на всіх етапах лікування, що привело до тяжких ускладнень травматичного процесу, та смертю ОСОБА_5 має місце причинно-наслідковий зв`язок (а.с.134-161). Разом з тим несвоєчасна та некваліфікована не виключає вини ОСОБА_4 у вчиненому злочині, враховуючи те, що згідно з висновком додаткової комісійної експертизи безпосередньою причиною смерті є отримані тілесні ушкодження потерпілим, а ненадання своєчасної та кваліфіковано медичної допомоги потерпілому лише ускладнило після травматичний стан потерпілого.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що в нього не було умислу на завдання смерті батьку та він не бажав цього з огляду на таке.

Враховуючи спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, характер завданих тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку потерпілого, який є особою похилого віку та не здійснював спротиву обвинуваченому, суд вважає доведеним умисел ОСОБА_5 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . В даному випадку суб`єктивне ставлення обвинуваченого до настання смерті потерпілого характеризується необережністю. А тому відсутність умислу обвинуваченого до настання смерті потерпілого не виключає його вини за завдання тяжких тілесних ушкоджень.

Також необґрунтованими є доводи обвинуваченого про те, що він не розумів значення своїх дій та був у стані алкогольного сп`яніння з огляду на те, що висновком судово-психіатричного експерта № 29 від 12 лютого 2015 року ОСОБА_4 на час вчинення злочину та зараз хронічними душевними захворюваннями не страждає. На час вчинення злочину ОСОБА_4 не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого стану душевної діяльності. За своїм психічним станом в той період час міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час обвинувачений також може усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.94-97). Наявність психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, на думку суду, не є підставою для визнання ОСОБА_9 неосудним або ж обмежено осудним. Окрім того згідно зі ст. 21 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила злочин у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобі або інших одурманюючих речовин, підлягає кримінальній відповідальності.

Суд, оцінивши докази кожний окремо та в їх сукупності, які суд вважає належними та допустимими, вважає доведеною вину ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належить до тяжких злочинів, дані про його особу, який на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває (а.с.38,40), має постійне місце проживання, за яким характеризується негативно (а.с.42), раніше не судимий (а.с.36), одружений (а.с.47), дітей не має, має постійне місце роботи, за яким характеризується позитивно (а.с.43-44)

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, особу ОСОБА_4 , з метою його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає за необхідне до набрання вироком суду законної сили обрати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з метою забезпечення уникнення ризиків переховування обвинуваченого від відбування покарання та вчинення ним нових кримінальних чи адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65, 66, 67 Кримінального кодексу України, ст.ст.176-179, 194, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

До набрання вироком суду законної обрати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

-не відлучатися з Верхньодніпровського району Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду;

-повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням вироку суду в частині виконання запобіжного заходу покласти на прокуратуру Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1