Пр 1-кс/646/4513/2015
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.15 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 28.07.2015р. про закриття кримінального провадження №0000185 від 02.07.2015р. за ч.1 ст.365, ч.1 ст.127, ч.1 ст.371 КК України
ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова з вищевказаною скаргою, в якій просила скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 28.07.2015р. про закриття кримінального провадження №0000185 від 02.07.2015р. за ч.1 ст.365, ч.1 ст.127, ч.1 ст.371 КК України з мотивів неповноти проведеного досудового розслідування.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скаргу підтримали з підстав, в ній наведених. Також ОСОБА_3 пояснила, що постанову про закриття кримінального провадження отримала простим поштовим повідомленням та з дотриманням 10-денного строку на оскарження звернулася до слідчого судді з вищевказаною скаргою.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя слідчий суддя вважає строк на оскарження постанови слідчого від 31.07.2015р. не пропущеним, оскільки доводи заявника про дотримання строку оскарження ніякими доказами не спростовані.
Вислухавши пояснення заявників, дослідивши доводи скарги та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

В провадженні слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження №0000185, відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді за заявою ОСОБА_3 від 19.03.2014р. за ч.1 ст.365, ч.1 ст.127, ч.1 ст.371 КК України. У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначала про спричинення її сину ОСОБА_4 тілесних ушкоджень працівниками Близнюковського відділення Лозівського МВ УМВСУ в Харківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які застосовували до нього катування та незаконне затримання (а.с.5-11)

Також в матеріалах кримінального провадження мається протокол прийняття заяви про злочин від ОСОБА_4 , в якій він зазначив аналогічні відомості та просив видати йому направлення на СМЄ (а.с.56-57)

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Слідчим допитано ОСОБА_4 у якості свідка в даному кримінальному провадженні. Разом з тим, процесуальний статус ОСОБА_3 в протоколі допиту ОСОБА_4 зазначено як «законний представник» (а.с.181 т.1). При цьому постановою від 12.05.2014р. адвокат ОСОБА_10 залучений до участі в даному кримінальному провадженні у якості захисника (а.с.190 т.1).

Крім того, слідчим розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_10 як захисника неповнолітнього ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.220 КПК України, якою врегульовано порядок розгляду клопотань сторони захисту, потерпілого та його представника (а.с.233-234 т.1).

Відповідно до ст.45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).
Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять доказів наявності у ОСОБА_4 процесуального статусу особи, зазначеного в ст.45 КПК України.
Таким чином, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим не з`ясовано процесуальний статус ОСОБА_4 та не виконано вимоги ст.55 КПК України в частині вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого чи винесення постанови про відмову у визнанні таким.

Будучи допитаним у якості свідка ОСОБА_4 надав пояснення, в яких зазначав про вчинення щодо нього протиправних дій працівниками міліції 19.02.2014р. На час такого допиту ОСОБА_4 був неповнолітнім та не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України (а.с.181-187 т.1)

Разом з тим, на час прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 набув повноліття, однак не був допитаний за обставин повідомленого ним злочину з попередженням про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України.

Крім того, слідчим не надано належної правової оцінки зібраним по справі доказам з урахуванням доводів заявника та висновків судово-медичних експертів.

Так, висновком судово-медичного експерта №263/ая/14 від 19.09.2014р. встановлено, що на момент надходження ОСОБА_4 до Близнюковської ЦРЛ 20.02.2014р. в нього мала місце гостра закрита ЧМТ у виді струску головного мозку з забиттям м`яких тканин голови, з приводу чого він проходив стаціонарне лікування з 20.02.2014р. по 23.02.2014р., після чого переведений до ХМКЛШНД, де йому поряд з вказаним діагнозом поставлено діагноз «Посттравматичний правосторонній зовнішній отит», з приводу чого він проходив стаціонарне лікування з 23.02.2014р. по 27.02.2014р., після чого продовжив лікування у неврологічному відділенні ОДКМ м.Харкова з 27.02.2014р. по 11.03.2014р., де йому підтверджено діагноз «Гостра ЧМТ. Струс головного мозку». Експертом встановлено, що у ОСОБА_4 мала місце гостра ЧМТ у виді струсу головного мозку з забиттям м`яких тканин голови, а також посттравматичний правосторонній зовнішній отит, які утворилися незадовго до надходження ОСОБА_4 до стаціонару Близнюківської ЦРЛ від 20.02.2014р. та є легкими тілесними ушкодженнями (а.с.203-206 т.1)

Висновком судово-медичного експерта №2874/ая/15 від 31.07.2015р. встановлено аналогічні обставини, однак експертом не вирішено всі поставлені йому питання щодо конкретного механізму спричинення таких тілесних ушкоджень, в тому числі, через неповноту показань ОСОБА_4 .

З урахуванням вказаних судово-медичних висновків та показань свідків заява про застосування катування працівниками міліції не може вважатися безпідставною, а тому підлягає ґрунтовній перевірці.

Посилаючись на показання допитаних свідків, слідчий не мотивував з достатнім обґрунтуванням, на підставі чого він відхиляє показання свідків, які підтверджують обставини, викладені в заяві про злочин з урахуванням встановлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, походження яких в ході даного досудового розслідування також не встановлено.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати проведене досудове розслідування неповним, оскільки Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в свої рішеннях про обов`язок державних органів провести єфективне досудове розслідування небезпідставної заяви про застосування катувань працівниками міліції (Душка проти України, Бочаров проти України, Нечипорук та Йонкало проти України, Кобець проти України та інші)

Крім того, долучені до матеріалів даного кримінального провадження копії документів належним чином не посвідчені, низька якість їх виготовлення не дає можливість достовірно встановити їх зміст, хоча слідчий посилається на них в постанові про закриття кримінального провадження (а.с.102 т.2 та інші)

Враховуючи викладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню як передчасна. Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявників.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 303- 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 28.07.2015р. про закриття кримінального провадження №0000185 від 02.07.2015р. за ч.1 ст.365, ч.1 ст.127, ч.1 ст.371 КК України.

Кримінальне провадження повернути прокурору для відновлення досудового розслідування.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1