Справа № 303/6530/15-к
Провадження № 1-кп/303/571/15
У Х В А Л А
11 листопада 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002692 від 06.08.2015 року, який надійшов 13.10.2015 року від прокуратури м. Мукачево по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, 19.10.2015 року винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання,-
з участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до пред`явленого обвинувачення 05.08.2015 року близько 22 год. 20 хв. в дворі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , підійшов до останнього з метою з`ясування відносин та під час словесної сварки між ними, ОСОБА_5 першим почав бійку, завдав ряд ударів кулаками рук, спричинивши ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Після цього, як словесна сварка та бійка між ними так і не припинилася, ОСОБА_5 обхопив рукою шию ОСОБА_3 , а останній діючи умисно, з метою захисту від протиправного посягання та спричинення йому більше тілесних ушкоджень зі сторони ОСОБА_5 , відчуваючи вже постійний фізичний біль від ударів руками, які йому спричиняв ОСОБА_5 , витягнув із лівої зовнішньої кишені штанів розкладний ніж побутового призначення і тримаючи його за рукоятку почав лезом ножа наносити ряд ударів навмання. В результаті таких дій обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта № 685/2015 від 28.08.2015 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення.
Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_3 за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
22.10.2015 року від т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 до суду надійшло письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею ОСОБА_3 на поруки ІНФОРМАЦІЯ_2 . До клопотання приєднано протокол загальних зборів військовослужбовців управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.10.2015 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, визнав, в скоєному щиро розкаявся та просив суд задовольнити клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки. Пояснив, що розуміє суть обвинувачення та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки колективу, так як з обвинуваченим вони не примирились, вибачення обвинувачений не попросив, більше того фактично жодного разу з ним спілкувався після скоєного, не розкаявся, що свідчить про відсутність такої обставини як щире каяття.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та вважав, що таке є передчасним, оскільки на цій стадії розгляду справи переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що існують умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені ст.47 КК України, неможливо.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, приходить до наступного висновку.
Як передбачено ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Як вже було згадано вище, до клопотання додано протокол загальних зборів військовослужбовців управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.10.2015 року. Відповідно до протоколу загальних зборів на зборах обговорювалися питання про особисту дисциплінованість та відношення до виконання службових обов`язків ОСОБА_3 та питання про взяття на поруки ОСОБА_3 . Відповідно до виступів присутніх на зборах було охарактеризовано особисту дисциплінованість та відношення до виконання службових ОСОБА_3 . Також охарактеризовано ОСОБА_3 з позитивної сторони у зв`язку з чим запропоновано клопотати про передачу ОСОБА_3 на поруки колективу загону та прийнято відповідне рішення щодо заявлення до суду такого клопотання.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст. 47 КК) за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням, крім колективу, можуть ініціювати сам обвинувачений (підсудний) або його родичі, потерпілий, а також прокурор, слідчий чи особа, яка провадить дізнання. Порядок порушення колективом такого клопотання визначено у частинах 1, 2 ст. 10 КПК. Воно має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.
Виходячи із зазначених положень закону, питання про звільнення від кримінальної відповідальності з передачею особи на поруки є правом, а не обов`язком суду.
Як встановлено судом ОСОБА_3 вперше вчинив злочин, при цьому обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Крім того як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_3 , що винним себе у вчиненні злочину визнає, в скоєному щиро розкаявся.
Поряд з тим слід зазначити наступне. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки суд під час судового розгляду у кримінальному провадженні повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також є умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені ст.47 КК України.
Як вже було задано, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав, в скоєному щиро розкаявся. Так, однією з умов для застосування ст. 47 КК України як підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності є факт щирого покаяння.
Щире каяття у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України та з урахуванням п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» це суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, в тому числі співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання та відшкодувала шкоду різного характеру.
В той же час, заперечуючи проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки колективу потерпілий зазначив, що з обвинуваченим вони не примирились, вибачення обвинувачений не попросив, більше того фактично жодного разу з ним спілкувався після скоєного, не розкаявся, жодної шкоди не відшкодував.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 формально розкаявся в скоєному, оскільки жодних дій по відшкодуванню заподіяної потерпілому шкоди не вживав, вибачення за скоєне не просив, що однозначно свідчить про відсутність обов`язкової умови для звільнення від відповідальності щирого каяття.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України суд також має перевірити чи належним чином оформлено клопотання колективу про передачу особи на поруки та чи зазначені у даному клопотанні конкретні заходи, які будуть застосовані до винного.
Так клопотання колективу слід розцінювати як письмове звернення колективу, прийняте на його загальних зборах, з мотивованим проханням звільнити певну особу члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин та визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку поруки, що полягає в зобов`язанні колективу взяти особу під контроль і здійснювати щодо неї заходи виховного характеру, а ця особа, в свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватися правил співжиття в побуті та громадських місцях.
Аналізуючи клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки колективу та доданий до нього протокол загальних зборів військовослужбовців управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.10.2015 року слід зазначити наступне.
Не зважаючи на присутність ОСОБА_3 на засіданні загальних зборів, такий жодним чином не був заслуханий присутніми з приводу вчиненого. Також зі змісту протоколу не вбачається того, що предметом обговорення загальних зборів був саме злочин, передбачений ст. 124 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
Крім того, клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки містить рішення загальних зборів щодо заявлення його до суду, прийняте виключно на інформації характеристики особи ОСОБА_3 . Поряд з тим не містить жодної інформації щодо заходів виховного характеру та яким чином вони будуть застосовані до ОСОБА_3 і чи зобов`язується такий законослухняною поведінкою та сумлінною працею виправити довіру колективу та взагалі не обговорювалося питання доцільності в цьому випадку застосування щодо ОСОБА_3 такого виду звільнення від кримінальної відповідальності. До того ж до клопотання не додано відомостей про те, що ОСОБА_3 є водієм відділення авто-технічного забезпечення інженерно-технічного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином суд приходить до висновку, що заявлене колективом клопотання за змістом не відповідає вимогам ст. 47 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Аналізуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, потерпілого ОСОБА_6 та його представника, суд приходить до висновку, що в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений щиро кається у вчиненому злочині, вибачення у потерпілого належним чином не попросив, потерпілий з представником заперечують щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею його на поруки колективу, а також про відсутність належно оформленого клопотання трудового колективу, що однозначно вказує на відсутність правових підстав для застосування ст. 47 КК України як підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 9, 110, 284, 288, 314, 369, 370, 372, 376 КПК України, ст. 47 КК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, у зв`язку з передачею на поруки відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1