Справа № 1008/3522/12
Провадження № 1/1008/283/12
ВИРОК

Іменем України

16.07.2012

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ВОРОБЙОВОЇ В.М.,

при секретарі - Барановій Г.П.,Савчук Т.І. ,

з участю прокурора Гетьман Л.А.,

захисника ОСОБА_1,

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, закінчив 9 класів Гребінківської ЗОШ, допризовника, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, -

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В с т а н о в и в :

29.02.2012 року близько 13 години 50 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 під час навчання, перебуваючи в класній кімнаті №20 Гребінківської ЗОШ 1-3 ступенів, яка розташована по вул. Леніна 23 смт. Гребінки Васильківського району Київської області та, маючи намір на таємне викрадення чужого майна і користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до одного з учнівських столів вказаної класної кімнати , на якому на той момент знаходився мобільний телефон марки «Нокіа Х3-00», що належав учню школди ОСОБА_4Після цього, реалізуючи свій злочинний намір , ОСОБА_3 таємно викрав вказаний мобільний телефон , вартістю 940 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора МТС , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить та на рахунку якої знаходились гроші в розмірі 30 грн.Після цього неповнолітній ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 970 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе в скоєнні описаного в цьому вироку злочину визнав повністю і суду пояснив, що в дитячому будинку»Горобинка» перебуває з 2008 року, до того проживав з батьками, які зловживали спиртними напоями, в с. Крушинка Васильківського району, навчається по різному, оцінки різні,часто прогулює уроки, в школі займається футболом, грає за збірну дитячого будинку, яка зайняла перше місце в м. Біла Церква. В той день , 29.02.2012 року він був у школі, але останні два уроки вирішив прогуляти.Коли йшов по коридору , виявив , що одна з класних кімнат не зачинена, зайшов туди без будь-якої мети, в класі нікого не було, на одній із парт біля вікна побачив мобільний телефон, і виріши його взяти, хоча коли взяв, спочатку хотів покласти на місце, але все ж взяв і вийшов із школи. Біля школи зустрів ОСОБА_5, якому розповів, що взяв телефон на парті, і показав його. Той вирішив його продати.У нього був намір повернути телефон, оскільки він розімів, чим може це закінчитися, але хмара наполіг, що телефон треба продати . Разом вони пішли до приміщення бару»Оболонь», він стояв в стороні, а ОСОБА_5 спочатку подзвонив, до нього підійшов ОСОБА_6, бувший учень їх школи, якому він і продав телефон за 200 грн., але грошима з ним не поділився.Коли міліція почала розпитувати всіх з приводу телефону. З ним розмовляла інспектор наступного дня. Він спочатку заперечував, що вкрав телефон, але потім розповів правду., В скоєному розкаюється , запевняє , що ніколи не буде скоювати крадіжки. До кримінальної відповідальності він не притягувався, але в 2010 році в групі з іншими він вчинив крадіжку міді з будинків людей.

Законний представник неповнолітнього підсудного- Дідик С.М. суду пояснила , що працює в дитячому будинку»Горобинка « вже 5 років. ОСОБА_3 перебуває в дитячому будинку з листопада 2007 року. Спочатку він характеризувався негативно, оскільки прибув з неблагополучної сім,ї, батьки позбавлені батьківських прав щодо п,ятьох дітей, так як зловживали спиртними напоями,вихованням дітей не займалися.За роки перебування в дитячому будинку мати приїздили до них, але казала, що дітям тут добре, і що вони мають залишатися тут. Батько один раз тільки брав дітей додому, але через два дні вони самі повернулися в дитбудинок.В дитбудинку ОСОБА_3 входить в групу ризику, і вона є його наставником. На даний час він проживає в її сім,ї, не плить , не вживає бральних слів, змінив коло друзів, для неї він зараз як син.Вона має хворого на церебральний параліч брата, з яким ОСОБА_3 товаришує, допомагає йому. Її родина полюбила хлопця, хоче йому дійсно допомогти .Поведінка його змінилась на краще, він дуже переживає, що скоїв крадіжку. З вересня ОСОБА_3 буде навчатися в Рокитнянському ліцеї, а вона буде йому допомагати в навчанні, оскільки він має хорошу пам,ять і може вчитися., просто йому не вистачає батьківського піклування.Відхилень в розвитку він не має.

Представник Кримінальної міліції в справах дітей- Загородня Н.Є. суду пояснила, що підсудний перебуває на обліку в КМСД з січня 2011 року, коли він скоїв крадіжку міді і до нього були судом застосовані примусові заходи виховного характеру- передача під нагляд педагогічного колективу. З ним проводилися профілактичні бесіди , в дитячому будинку читались лекції, на яких він був присутній. Зазначила, що його поведінка в даний час змінилась на краще.На нього має вплив старший брат.Мати , яка працює на даний час в Глевахівській селищній раді двірником, долею дітей , в тому числі і ОСОБА_3, не переймається.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ст. 299 КПК України поясненнями підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину та поясненнями його законного представника, яка просить суворо не карати підсудного,та представника КМСД, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним винність ОСОБА_7 в таємному викраденні чужого майна/крадіжка / і знаходить правильною кваліфікацію дії підсудного за ч.1 ст. 185 КК України.

Визнаючи винним підсудного та призначаючи йому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного,який не досяг повнолітнього віку і вперше притягується до кримінальної відповідальності та посередньо характеризується за місцем проживання, з відзначенням небажання навчатися, складність характеру, спортивні здібності.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнав його щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено.

З урахуванням всіх обставин справи, тяжкості скоєного злочину особи підсудного, до якого застосовувались заходи виховного характеру, ,суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі , але враховуючи позитивні данні про особу підсудного, наявність двох пом,якшуючих обставин ,що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,а саме: його неповнолітній вік і щире каяття, відсутність тяжких наслідків, його сімейні обставини , думку законного представника , суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без реального позбавлення волі, а тому вважає за можливе ухвалити про звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 104 ,75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді 1 / одного / року 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,104,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням , встановивши іспитовий строк випробування тривалістю 1/один/ рік , зобов′язавши повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і навчання , з′являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції в терміни, встановлені органом кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня постановлення вироку 16.07.2012 року.

Мірою запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки ««Нокіа Х3-00», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4, залишити у потерпілого.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: В.М.ВОРОБЙОВА.