Справа № 1- 490
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року Солом»янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді- ОСОБА_1

при секретарі- ОСОБА_2

з участю прокурора- Ю.М Гошовської

потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому суовому засіданні в залі суду в м. Києві справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , 18.06.1 972 р.н.,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 , Згурівського райну, смт. Згурівка ,

українця , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого ,

працюючого слюсарем в ФОП «ОСОБА_5І.» , зареєстрованого в

Київській області ,Згурівському районі, смт. Згурівка, вул.Чкалова,

б . № 135 «а» , проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 , вул Бучми,3 , кв.78 ,

раніше судимого :

21.04.2006 року Згурівським районним судом Київської області за

ст.191 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 680 гривень ,

штраф сплачено 04.08.2009 року ,-

у вчиненні злочину , передбаченного ст. 286 ч.2 КК України, суд-

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

17.01.2010 року , приблизно о 10 г. 55 хв. , підсудний ОСОБА_4 керуючи засобом підвищеної небезпеки ,а саме технічно справним автомобілем « ТАТА- LТР » , державний № НОМЕР_1 , рухався по проїздній частині проспекту Комарова в м. Києві в крайній правій смузі руху , в напрямку вулиці Борщагівської в м. Києві.

В цей же час на проїздній частині проспекту Комарова в м. Києві, на зупинці громадського транспорту «пр-т Г.Севастополя» в крайній правій смузі попутного напрямку зупинився автобус «Богдан А -09202» , державний № НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , а також поруч із зазначеною зупинкою громадського транспорту на тротуарі стояла пішохід ОСОБА_7

Під час руху водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 2.3 підпункт «б» , 10.1, 12.1 , 12.3 Правил дорожнього руху України:

-п.2.3.б - не був уважним ,не слідкував за дорожньою обстановкою і не своєчасно відповідно реагував на її зміни ;

-п.10.1- перед початком руху,перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись ,що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ;

п. 12.1. при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху,не врахував дорожньої обстановки ,щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним ;

п. 12.3 - при виникненні небезпеки для руху і перешкоди , які він об»єктивно спроможний був виявити ,своєчасно не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу ,або безпечного для інших учасників руху об»їздів перешкоди .

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тому , що він керуючи технічно справним автомобілем « ТАТА LPТ » , д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по проїзній частині проспекту Комарова в напрямку вулиці Борщагівської в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін ,під час руху не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки ,щоб мати змогу постійно контролювати його рух ,перед початком перестроювання та зміною напрямку руху не переконався ,що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. При виникненні небезпеки для руху ,чим для ОСОБА_4 був автобус «Богдан А-09202» ,д.н.з. НОМЕР_2 ,якого він об»єктивно спроможний був виявити , останній не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля ,продовжував рух та скоїв зіткнення з вищевказаним автобусом .

Після даного зіткнення автобус «Богдан А-09202» ,д.н.з. НОМЕР_2 у некерованому стані виїхав на тротуар ,де скоїв наїзд на пішехода ОСОБА_7 та зіткнувся зі стовпом.

В подальшому автомобіль НОМЕР_4 зіткнувся з автомобілем НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_8 ,який рухався в крайній лівій смузі попутного напрямку.

Внаслідок даної дорожньо- транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження ,від яких померла в кареті швидкої медичної допомоги.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 8/260 від 11 лютого 2010 року,ОСОБА_7 отримала сполучну травму тіла у вигляді :

Перелому лівої лобкової кістки , перелому крижі ,лівої клубової кістки ,лівого поперечного відростка п»ятого поперекового хребця, перелому головки лівої малої гомілкової кістки ,перелову лівих 4-12 ребер ,обширне розмічення з крововиливами у м»язи спини зліва , садни на грудях , розриву брижі кишечника ,розриву печінки,селезінки ,лівих міжреберних м»язів , розриву лівого купола діафрагми і лівої легені.

Також виявлено крововилив в слизову верхньої губи ,садна на кистях ,садно і синець на правій гомілці.

Смерть ОСОБА_7 настала від сполучної травми тіла : числених переломів кісток з ушкодженням внутрішніх органів і м»яких тканин.

Між ушкодженнями ,що являють собою сполучну травму тіла та настанням смерті ОСОБА_7 існує прямий причинно-наслідковий зв»язок.

Порушення вимог п.п. 2.3.підпункт «б» ,10.1.,12.1,12.3 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 знаходиться в прямому причинному зв»язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні підсудний свою вину в скоєнному визнав повністю і підтвердив ,що він 17 січня 2010 року керував автомобілем «ТАТА» ,який належить ОСОБА_5 ,по дорученню від останнього .

Він їхав по своїм власним справам по проспекту Комарова , дорога була засніжена і він рухався зі швидкістю не більше 60 км/ г.

Він не відволікався від керування ,почував себе добре ,видимість на дорозі була не погана. Він бачив ,що в попутному з ним напрямку рухався автобус «Богдан» ,який на зупинці став припарковуватись. Він порівнявшись з автобусом став робити маневр перестроювання в крайню ліву смугу руху ,але автомобіль почало заносити на слизькій дорозі ,в результаті чого сталось зіткнення платформою його автомобіля в ліву задню частину автобуса. Після чого ,сталось зіткнення із автомобілем марки «БМВ» ,який їхав в лівій смузі дороги.

Автобус занесло на зупинку ,а потім автобус зіткнувся з електроопорою . Після чого він побачив ,що біля стовпа лежить жінка і він зрозумів ,що від удару його автомобіля ,автобус задавив жінку.

Він свою вину у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнає ,щиро кається.

В рахунок відшкодування родичам загиблої жінки він вніс біля 7000 гривень і в подальшому забов»язується відшкодувати спричинені збитки.

Крім повного визнання своєї вини , суд вважає що винність підсудного знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив ,що він є сином загиблої ОСОБА_7

Просить суд визнати підсудного винним у вчиненні дорожньої пригоди і позбавити його права керування транспортними засобам , але вважає ,що він не потребує позбавлення волі.

Підтвердив ,що дійсно отримував від підсудного рахунок відшкодування шкоди біля 7000 гривень.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив , що він приватним підприємцем і підсудний ОСОБА_4 працює у нього слюсарем ,займається ремонтом автомобілів евакуаторів. Також він видавав на ім»я підсудного доручення на керування автомобілем.

17 січня 2010 року підсудний попрохав надати йому дозвіл у свій вихідний день скористатись автомобілем у власних цілях.

Він в подальшому дізнався, що підсудний порушив правила дорожнього руху і сталось зіткнення ,в результаті його загинула людина.

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 17.01.2010 року об 11 г. 45хв. було оглянуто на проспекті Комарова в м. Києві місце зіткнення транспортних засобів та складена схема ДТП (а.с.11- 28).

В ході відтворення обстановки і обставин подій учасники ДТП 17.01.2010 року водії ОСОБА_4 , ОСОБА_10 показали обставини вчинення дорожньої пригоди ,що зафіксовано протоколами . (а.с. 86-90, 113-121).

Висновком експертизи № 8/260 від 11.02.2010 року встановлено ,що потерпіла ОСОБА_7 в результаті ДТП отримала сполучну травму тіла, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_7 настала від сполучної травми тіла : численних переломів кісток з ушкодженням внутрішніх органів і м»яких тканин . Між ушкодженнями ,що являють собою сполучну травму тіла та настанням смерті ОСОБА_7 існує прямий зв»язок.

Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли виникнути в результаті стиснення тіла між автомобілем і електроопорою . (а.с. 127).

Висновком експерта № 66ат від 19.02.2010 року встановлено ,що в даній дорожній обстановці,що мала місце 17.01.2010 року водій автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_4 повинен був керуватись вимогами пункту 12.1 Правил дорожнього руху і він мав технічну можливість уникнути даної ДТП,шляхом виконання вимог цього пункту Правил. (а.с. 145).

Аналіз наведених вище доказів , в сукупності із показаннями підсудного, приводять суд до висновку про його винність у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою ,яка керує транспортним засобом ,що спричинило смерть потерпілого.

Його дії суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості ним вчиненого- відповідно до ст. 12 КК України злочин віднесений до тяжких , його особу і вважає ,що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний термін.

Однак враховуючи при цьому такі пом»якшуючі його покарання обставини - щире розкаяння , часткове відшкодування потерпілій стороні збитків , позитивну характеристику за місцем роботи , а також враховуючи думку потерпілого ,суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням-іспитовим строком на певний термін на підставі ст. 75 КК України .

Суд вважає ,що таке покарання буде достатнім для його виправлення ,оскільки він може бути виправленим без ізоляції від суспільства і знаходячись на волі зможе повністю відшкодувати спричинені ним збитки.

Суд як обтяжуючу покарання підсудного обставину враховує рецидив злочину.

Керуючись ст.ст. 323 ,324 КПК України ,суд-

З а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки .

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття основного покарання з випробуванням-іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов»язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції ,повідомляти про зімну місця проживання та роботи і періодично з»являтись на реєстрацію в ці органи.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком чинності залишити - у вигляді підписки про невиїзд .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві 405 грн. 65 коп. за проведення експертизи.(а.с. 141).

Речові докази- залишити в користуванні власників. (а.с. 43,37,49).

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення .

Суддя: