Справа №581/1058/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/85/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000307, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і йому призначено покарання у виді арешту на строк один місяць, а також ухвалено про стягнення з ОСОБА_6 на користь держави 460 грн. 80 коп. процесуальних витрат та вирішено долю речових доказів,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним за ч.1 ст. 309 КК України у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» загальною вагою у висушеному стані 12,69 грамів за слідуючих обставин.

Наприкінці серпня 2014 року, близько 18 години, на території колишньої ферми в с. Жогли Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_6 знайшов дикоростучі рослини коноплі (канабісу). Достовірно знаючи, що ці рослини відносяться до наркотичних засобів, ОСОБА_6 зірвав і поклав їх до сумки, тобто незаконно придбав вказану речовину, після чого перевіз ці рослини до свого помешкання, розташованого по АДРЕСА_2 , де у подальшому висушив ці рослини на горищі кухні і незаконно їх зберігав та час від часу, незаконно виготовляв для власного вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який у нього був виявлений та вилучений під час обшуку 02 жовтня 2015 року.

У відповідності до висновку експерта № 1540 від 09 жовтня 2015 року надана на дослідження речовина рослинного походження в пакеті експертної служби, яка вилучена під час обшуку 02 жовтня 2015 року по АДРЕСА_2 , з господарства, в якому проживає ОСОБА_6 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - «канабісом», маса якого у висушеному стані становить 12,69 г.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить ухвалений щодо нього вирок суду змінити, пом`якшити призначене йому покарання.

За змістом своїх доводів обвинувачений вважає, що суд першої інстанції призначив йому занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, оскільки він вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і сприяв встановленню істини у кримінальному провадженні, має позитивну характеристику.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини провадження та зміст поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , думку захисника ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу підтримують, думку прокурора ОСОБА_7 , яка проти доводів апелянта заперечує, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, дослідивши в порядку вимог ст. 404 КПК України письмову характеристику особи обвинуваченого з місця його реєстрації, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла переконання, що подана обвинуваченим ОСОБА_6 апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 309 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження і у поданій обвинуваченим апеляційній скарзі не оспорюються.

В той же час, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення йому судом занадто суворого покарання є непереконливими і безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції цілком правомірно і справедливо урахував в якості пом`якшуючих покарання обставин саме обставини, на які і посилається обвинувачений за змістом доводів своєї апеляційної скарги, зокрема що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину. Саме з огляду на вищевказані пом`якшуючі обставини суд обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України покарання, у виді мінімального строку арешту, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого та надана ним письмова характеристика його особи з місця реєстрації не порушують законності ухваленого щодо нього вироку суду.

При цьому, суд з урахуванням наявності пом"якшуючих покарання обставин, вмотивовано визнав недоцільним призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі чи у виді позбавлення волі, які також передбачені санкцією ч.1 ст. 309 КК України.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, а також з огляду на дані, про особу ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому також передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України більш м`яких ніж арешт покарань у виді штрафу або виправних робіт.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт має відбуватися за місцем роботи засудженого. Як з`ясовано судом у даному кримінальному проваджені, обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, а тому призначене йому покарання у виді виправних робіт суперечитиме вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Також, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 не має самостійного заробітку, призначення йому покарання у виді штрафу не є таким, що слугуватиме справедливою карою за вчинений злочин та буде достатнім для виправлення засудженого і виконання вироку суду.

За вищевказаних обставин ухвалений щодо ОСОБА_6 вирок є законним та обґрунтованим і зміні чи скасуванню за поданою обвинуваченим апеляційною скаргою не підлягає.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а подану обвинуваченим ОСОБА_6 апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ця ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4