Справа № 375/209/15-к
Провадження № 1-кс/375/10/15
У Х В А Л А
про задоволення скарги на постанову слідчого

про закриття кримінального провадження

23.02.2015 року слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області від 26.12.2014 року

про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 24.08.2014 року за ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із даною скаргою, якою просить скасувати постанову слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000418 від 24.08.2014 року.

В обгрунтування скарги посилається на те, що 24.08.2014 року нею було подано до Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області заяву відносно ОСОБА_5 , яка вчинила крадіжку металевих воріт та хвіртки із території земельної ділянки площею 0,128 га, що по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться належний на праві власності її малолітній дочці - ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими спорудами.

Зазначає, що оскаржуваною постановою кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

З вказаною постановою не погоджується у повному обсязі, так як при її винесенні слідчим не враховані всі обставини справи та проігноровані подані слідчому письмові докази. Зокрема: слідчим не взято до уваги той факт, що металеві ворота та хвіртка є приватною власністю малолітньої ОСОБА_6 та належать їй на підставі договору дарування житлового будинку від 28.11.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 ; не перевірено доводи ОСОБА_5 в тім, що викрадене майно (ворота з хвірткою) було придбане нею за власні кошти; слідчим не було проведено допиту свідків, зокрема сусідів, які б підтвердили той факт, що металеві ворота, викрадені ОСОБА_5 , беззмінно знаходились за місцем їх розташування починаючи з 1988 року; свої протиправні дії ОСОБА_5 здійснила на чужій земельній ділянці і що вказує на вчинення нею злочину, передбаченого ст..185 КК України, а саме вчинення останньою крадіжки; що у ОСОБА_5 відсутні документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку за вказаною адресою, а вона в свою чергу використовує не дійсний кадастровий номер на земельну ділянку, тоді як слідчим не перевірено вказану обставину та констатовано у оскаржуваній постанові, що ОСОБА_5 надала слідству документ, що підтверджує її право власності на земельну ділянку під належним їй на праві власності житловим будинком.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала за викладених у ній обставин та підстав і просила задовольнити. Також доповнила, що слідчий не перевірив факт підроблення кадастрового номера на земельну ділянку на імя ОСОБА_5 та факт викрадення останньою належного її малолітній дочці майна.

Слідчий СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 , постанова якого оскаржується, просить у задоволенні скарги відмовити. Вважає, що факт відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 КК України, належним чином обгрунтований у постанові.

Заслухавши скаржника, слідчого, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що органом досудового слідства встановлено причетність ОСОБА_5 до демонтажу металевих воріт з хвірткою на земельній ділянці, що по АДРЕСА_1 , які належать на праві власності малолітній ОСОБА_6 . На разі, органом досудового слідства не перевірено належним чином: правомірність таких дій ОСОБА_5 та належності їй вказаної земельної ділянки; не перевірено доводи скаржника щодо цієї обставини і належності цієї земельної ділянки її малолітній дочці, а відтак не надано належної оцінки дій гр.. ОСОБА_5 по демонтажу чужого майна у відсутності сторонніх осіб; не перевірено доводів ОСОБА_5 з приводу необхідності примусового демонтажу нею воріт; не перевірено обставини заволодіння останніми зі сторони ОСОБА_5 , яка зі слів слідчого відмовляється повідомляти про їх місце знаходження та зважаючи, що на час винесення оскаржуваної постанови місце знаходження останніх не було встановлено і органом досудового розслідування, що на переконання суду у даному випадку з метою встановлення об`єктивних обставин провадження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 було обовязковим.

Окрім того, сама по собі оскаржувана постанова не є належним чином обґрунтованою і на що вказує відсутність в ній посилань слідчого на докази, на підставі яких він прийшов до оскаржуваного висновку та зазначення якого кримінального правопорушення відстуній склад у діях ОСОБА_5 .. Саме по собі посилання в постанові про надання гр.. ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на земельну ділянку та житловий будинок, без перевірки доводів скаржника щодо неправомірності правовстановлюючого документа на землю та оцінки такого доказу у сукупності з іншими отриманими у кримінальному провадженні доказами, а також констатація відсутності в діях гр.. ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення з огляду на викладене на переконання суду спростовують доводи слідчого про обгрунтованість оскаржуваної постанови.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування вказаних обставин за вимогами статті 92 згаданого Кодексу, за винятком доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. В даному випадку такий обов`язок покладався на слідчого СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_8 , який з метою підтвердження чи спростування доводів скаржника щодо самоправних дій гр.. ОСОБА_5 по відношення до майна малолітньої дочки скаржника мав провести ряд слідчих дій, спрямованих на отримання доказів у кримінальному провадженні.

Викладене вказує на те, що слідчим СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 такі вимоги закону в повному обсязі виконані не були і що на переконання суду не давало йому підстав для закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 КК України, без перевірки доводів скаржника щодо наявності в її діях складу іншого кримінального правопорушення.

Викладене також дає суду підстави стверджувати про однобічність та неповноту проведеного досудового розслідування. Обставини кримінального провадження, передбачені ст.91 КПК України, залишаються бути нез`ясованими у повному обсязі, слідством не надано оцінки кожному отриманому доказу зокрема з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку і у зв`язку із чим оскаржувана постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню і що узгоджується з положеннями ст.307 КПК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження органу досудового слідства необхідно більш вимогливо поставитися до виконання вимог ст.ст. 91, 92, 99 КПК України щодо збирання та послідуючої оцінки отриманих у кримінальному провадженні доказів з дотриманням вимог статті 94 вказаного Кодексу (Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.) з огляду на викладені у даній постанові виявлені порушення при провадженні досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 9, 89, 91-93, 95, 99, 225, 303, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати винесену 26.12.2014 року слідчим СВ Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_3 постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000418 від 24.08.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Копію даної постанови направити до відома та відповідного реагування прокурору Рокитнянського району Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1