Ухвала іменем україни 20 жовтня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження № 0000508 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и л а :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_2 із Селидівського міського суду Донецької області до Солом'янського районного суду м. Києва.

Клопотання мотивовано тим, що з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_2 його слід направити до Солом'янського районного суду м. Києва, оскільки обвинувачений перебуває під вартою в Київському слідчому ізоляторі, більшість свідків проживають у м. Києві, двоє з яких у Солом'янському районі.

Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з'явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені у клопотанні доводи та інші матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Положеннями частини 1 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду. Разом із цим, за правилами абзацу шостого вищезазначеної статті, до початку судового розгляду у виняткових випадках передбачена можливість передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 направлено з Шевченківського районного суду м. Києва до Селидівського міського суду Донецької області за місцем вчинення кримінального правопорушення для розгляду по суті, з урахуванням Розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року.

Як вбачається з інформації, наданої Селидівським міським судом Донецької області, в провадженні цього суду знаходиться справа щодо ОСОБА_2, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Підготовче судове засідання, яке проводилося в режимі відеоконференції з Київським слідчим ізолятором, де утримується обвинувачений, відкладено до 04 листопада 2015 року, у зв'язку з неявкою захисника.

Також, з копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що у цьому провадження допитані шістнадцять свідків, вісім з яких, як зазначає прокурор, на даний час мешкають у м. Києві та Київській області.

Проте, посилання прокурора на утримання обвинуваченого під вартою у Київському слідчому ізоляторі та проживання більшості свідків у Київському регіоні, не може бути підставою для направлення справи з одного суду до іншого, оскільки це питання носить виключно організаційний характер забезпечення судового провадження та не перешкоджає розгляду справи по суті.

Із системного аналізу норм КПК випливає, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках лише тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Однак, наведені у клопотанні мотиви необхідності його задоволення, не містять обґрунтованих підстав для визнання їх винятковими та направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_2 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Крім того, прокурор уже звертався з аналогічним клопотанням до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у задоволені якого ухвалою колегії суддів суду касаційної інстанції від 27 серпня 2015 року було відмовлено.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження щодо ОСОБА_2 із Селидівського міського суду Донецької області до Солом'янського районного суду м. Києва немає, а виняткових випадків, передбачених частиною 1 цієї ж статті, не встановлено.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження № 0000508 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, із Селидівського міського суду Донецької області до Солом'янського районного суду м. Києва залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5