Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-373/10
Провадження № -
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.

з секретарем Янковою Ю.Д.

з участю прокурора Гузенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростені кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. В. Смородино Понировського району Курської області Російської Федерації, громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 1-й пров.Некрасова,6-а, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

28.01.2010 року, близько 20-ої години, ОСОБА_1, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на охороняємій земельній ділянці, яка знаходиться в районі колишнього аеродрому м. Коростень, де ведеться будівництво заводу, таємно викрали провід КГ 1-16, довжиною 120 метрів, загальною вартістю 3733,33 грн., чим заподіяли ТОВ Виробничо- комерційна компанія Максімус матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю і пояснив, що він разом з ОСОБА_3 дійсно вчинив крадіжку кабеля з території заводу. Кабель вони скрутили, перекинули через огорожу, віднесли до одного з будинків і продали за 560грн. Щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи повне визнання своєї вини підсудним, відсутність сумнівів у добровільності та істинності його позиції та правильне розуміння ним змісту ст.299 КПК України, суд, керуючись вказаним законом, інші докази по справі не досліджує.

Крім визнання своєї вини самим підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується зібраними по справі письмовими доказами.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину.

Як особа, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

Пом'якшуючою покарання підсудного обставиною суд визнає щире каяття.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_1 слід обрати в межах санкції ст.185 ч.2 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і обрати покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, якщо протягом цього часу він не вчинить нового злочину, буде повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і періодично з'являтись для реєстрації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений в Житомирський апеляційний суд через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня проголошення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_4