ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2016 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, раніше судимого 13.12.1993 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, додатково - лікування від наркоманії; 16.05.1995 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, додатково - конфіскація майна та лікування від наркоманії; 14.02.1997 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, додатково конфіскація майна; 12.07.2001 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 140 КК України до 7 років позбавлення волі, додатково конфіскація майна; постановою суду від 14.12.2001 р. змінена кваліфікація на ч.2 ст. 185 КК Украіни та знижено покарання до 5 років позбавлення волі; 10.11.2005 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 31.01.2008 року Київським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі; 07.05.2009 р. Московським районним судом м. Харкова за ст.ст. 395, 70 ч.4 КК України до арешту 5 місяців 15 діб; 06.04.2009 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до арешту 5 місяців; 23.12.2010 р. Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до обмеження волі строком 2 роки 4 місяці; 30.11.2011 р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 2 КК України до обмеження волі строком на 2 роки; 01.11.2012 р. Київським районним судом м. Харкова за ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки; 25.07.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 04.03.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 20.11.2015 р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки 10 місяців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 23.07.2015 року приблизно о 02.00 годині, перебуваючи біля кафе «Бістро», по вул. Героїв Праці, 24-А в м. Харкові, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка сиділа біля дверей, при цьому обперлась на підвіконник, на якому знаходилась її сумка та діючи повторно, за раптово виниклим наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, підійшов до потерпілої ззаду та реалізуючи свій злочинний намір, взяв у руки сумку, але його дії були помічені потерпілою, яка зробила йому зауваження. ОСОБА_4 в цей час, розуміючи що його дії були помічені потерпілою, не став відмовляться від свого злочинного наміру, та дістав з сумки гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 800 гривень, студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 та пластикові картки, тим самим відкрито заволодівши ними.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення правопорушення втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 800 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Крім того, 25.07.2015 року приблизно о 17.30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись в тролейбусі 42-го маршруту та перебуваючи на перехресті вул. Блюхера та вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, де на тролейбусі від`єднались токоприймачі та він зупинився, побачивши в кабіні водія сумку та мобільний телефон, що належать водію ОСОБА_6 та діючи повторно, за раптово виниклим наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, а водій вийшов на вулицю, щоб встановити токоприймачі. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 вийшов з тролейбусу через передні двері та обійшовши тролейбус з переду, через вікно водійської кабіни, взяв у руки сумку, яка матеріальної вартості для потерпілого не представляє, в якій знаходились грошові кошти в сумі 450 грн., паспорт серії НОМЕР_1 , посвідчення № НОМЕР_2 та водійське посвідчення серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та мобільний телефон «Сасмунг S7262», вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 335 від 16.09.2015 1188 грн., в якому знаходились сім-карти операторів «Life» та «МТС», вартістю згідно висновку вказаної товарознавчої експертизи по 15 грн. кожна, але його дії були помічені пасажиром тролейбусу ОСОБА_7 , який зробив йому зауваження. ОСОБА_4 , розуміючи що його дії були помічені, не став відмовляться від свого злочинного наміру та почав тікати з викраденим майном, тим самим відкрито заволодівши ними, тобто виконав всі дії, які вважав за потрібне для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі останнього, оскільки у дворі будинку АДРЕСА_2 був затриманий сторонніми громадянами та потерпілим ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1668 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Крім того, 23.08.2015 року приблизно о 13.50 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку «Новосалтівський» по вул. Героїв Праці, 15 в м. Харкові, побачив, що на прилавку торгового місця знаходиться жіноча сумка, та діючи повторно, з корисливих мотивів, по раптово виниклому умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а потерпіла ОСОБА_8 зайнята покупцем, таємно викрав з прилавку жіночу сумку, вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 335 від 16.09.2015 135 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 750 грн., мобільний телефон «S-ТЕLL М210», вартістю згідно вказаної товарознавчої експертизи 966 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю згідно висновку вказаної товарознавчої експертизи 15 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд і таким чином, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1866 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
Крім того, 30.08.2015 року приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку «Новосалтівський» по вул. Героїв Праці, 15 в м. Харкові, побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_9 , яка знаходилась на своєму робочому місті в торговому павільйоні № НОМЕР_4 та обслуговувала покупця, при цьому в торговому павільйоні знаходились її мобільний телефон та грошові кошти. ОСОБА_10 діючи повторно, за раптово виниклим наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, зайшов до торгового павільйону, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а потерпіла зайнята покупцем, реалізуючи свій злочинний намір, взяв у руки мобільний телефон «LENOVO А850», вартістю згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 335 від 16.09.2015 - 1970грн., в якому знаходились сім-карти мобільних операторів «Life» та «Київстар», вартістю згідно висновку вказаної товарознавчої експертизи по 15 грн. кожна та грошові кошти в сумі 1200 грн., але його дії були помічені потерпілою, яка зробила йому зауваження, на що ОСОБА_4 , розуміючи що його дії були помічені потерпіло, не став відмовляться від свого злочинного наміру, та з місця події почав тікати, але приблизно через 70 метрів був затриманий потерпілою та стороннім чоловіком, в результаті чого ОСОБА_4 викинув викрадений мобільний телефон та грошові кошти на землю. Під час затримання ОСОБА_4 , останній вирвався, схопивши грошові кошти в сумі 1200 грн. з землі, тим самим відкрито заволодів ними та з місця вчинення кримінального правопорушення втік. Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як потерпіла ОСОБА_9 змогла втримати рукою мобільний телефон.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3200 грн.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово засуджений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочина.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочину.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, які обтяжують покарання, які зазначені вище. За зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, у вигляді позбавлення волі, і застосовує положення ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим. При цьому, суд керується положеннями ч.4 ст. 70 КК України при визначенні остаточного покарання за злочини, за які засуджено обвинуваченого за попереднім вироком Київським районного суду м.Харкова від 20.11.2015 р. і за злочини, за які призначено покарання за даним вироком, застосовуючи принцип поглинання покарання, та зараховує в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого відповідно до положень ст. 72 КК України.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь 1200 грн. матеріальної шкоди та 2500 грн. моральної шкоди.
Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав у повному обсязі.
Суд вважає, що позов потерпілої підлягає задоволенню.

Крім того, потерпілою ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь 2000 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.
Обвинувачений в судовому засіданні цивільний позов визнав у повному обсязі.
Суд вважає, що позов потерпілої підлягає задоволенню.
Судьбу речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 , ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 4-х років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки та десять місяців, шляхом поглинання покарання, призначеного за даним вироком більш суровим покаранням, призначеним ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.11.2015 р.

Відповідно до ст. 72 КК України зарахувати до покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого під вартою з 01.09.2015 р. та строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 01.09.2015 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1200 грн. та моральну шкоду у розмірі 2500 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн.
Речовий доказ сумка вироблена по типу «клач» зі шкірозамінника темно-коричневого кольору, яка була передана під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_8 вважати повернутою власнику.
Речовий доказ мобільний телефон «LENOVO А850», який був переданий під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_9 вважати повернутою власнику.
Речові докази мобільний телефон «Сасмунг S7262», зарядний пристрій на мобільний телефон, купюра номіналом 50 грн. (ЗГ 0795084), паспорт НОМЕР_1 , посвідчення № НОМЕР_2 , водійське посвідчення НОМЕР_3 , картка «Приватбанку» № НОМЕР_5 , картка «Альфа-банку» № НОМЕР_6 , які були передані під розписку на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутими власнику.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя -