АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1621/15-к Номер провадження 11-кп/786/553/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.2 ст.186 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.06.2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Лубни Полтавської області, українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 31.03.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 29.09.2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, Звільнився з місць позбавлення волі 05.02.2013 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання терміном 2 роки 19 днів,

засуджений:

-за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

-за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт.

На підставі ст.ст.70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 08.04.2015 року, близько 14.00 год., ОСОБА_8 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до приміщення ДНЗ №9 „Берізка, що розташований за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул.Метеорологічна, 24/2, та піднявшись на другий поверх, зайшов до спального приміщення групи „Волошка №6, де на ліжку помітив жіночу сумочку, належну ОСОБА_9 , з якої вирішив вчинити крадіжку.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , повторно, відкрито перед вихователем дитячого садка ОСОБА_10 викрав з жіночої сумочки ОСОБА_9 гаманець, вартістю 200 грн., в якому знаходились гроші в сумі 102 грн., 5 Євро, вартістю згідно курсу НБУ 117,5 грн., на загальну суму 419,5 грн.

Після чого, ОСОБА_10 припинила злочинну діяльність ОСОБА_8 .

Таким чином, останній не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

В цей же час, ОСОБА_10 з метою затримання ОСОБА_8 , обома руками схопила його за одяг, а останній усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, намагаючись втекти, умисно наніс два удари кулаком правої руки в область голови ОСОБА_11 , в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості у вигляді синця навколо лівого ока.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому за вироком суду першої інстанції покарання, застосувавши при цьому положення статті 69 КК України, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі враховано обставин, що пом`якшують йому покарання, а саме тяжкі сімейні та економічні обставин, тяжка хвороба матері обвинуваченого.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого з підстав в ній зазначених, міркування прокурора про безпідставність апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не заперечувалися та не оспорювалися.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.125 КК України.

Відповідає вимогам ст.ст. 65, 70 КК України і призначене ОСОБА_8 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, ступеню тяжкості вчинених злочинів та обставин, що пом`якшують покарання.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції і визначено покарання обвинуваченому яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України та призначення йому покарання за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки вказана норма закону може бути застосована судом при призначенні покарання у випадку наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням особи винного.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 суд визнав його щире каяття у вчиненому та повне визнання ним своєї вини, однак вказані обставини не є такими, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому збіг тяжких сімейних та економічних обставин, оскільки посилання обвинуваченого на наявність у матері тяжкого захворювання та, як наслідок, необхідність придбання ним ліків для неї, ніяким чином не виправдовує вчинення ОСОБА_8 умисного тяжкого корисливого злочину проти власності та, відповідно, не може бути підставою для пом`якшення при цьому йому покарання. Отже, підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України відсутні.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.06.2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4