Автозаводський районний суд м.Кременчука
Справа №1- 35/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2012 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої - судді Сировєтнік Т.І.

при секретарі Махлай К.М.

з участю прокурора Ядрової Л.О.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працює ПАТ «Кредмаш» газорізчиком, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, сек. 30 кім.6, раніше судимий 26.04.2011 року Автозаводським райсудом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працює різноробочим на зерносховищі, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, сек.10, кім.6, не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В с т а н о в и в :

19.06.2011 року в проміжок часу з 05-10 год. до 05-40 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , проходячи біля бару «Ахтамар», розташованого по вул. Першотравневій в м. Кременчуці, зустріли раніше незнайомих їм ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з якими познайомившись розпивали спиртні напої на території Кременчуцького національного університету імені ОСОБА_6 по вул. Першотравневій, 20 в м. Кременчуці. Розпиваючи алкогольні напої разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майна потерпілого ОСОБА_5, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого, ОСОБА_3 діючи окремо від ОСОБА_2, наніс декілька ударів долонею в область обличчя ОСОБА_5, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження у вигляді ран слизової язика, правої та лівої щоки, садна на тулубі, які утворилися від дії тупих предметів. Після цього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 відкрито заволодів наручним годинником потерпілого ОСОБА_5 марки «Q &Q» вартістю 200 грн., мобільним телефоном «Нокіа ХЗ-02» вартістю 820 грн. та грошима в сумі 60 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1280 грн.

В той же час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу на гр.-на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою заволодіння їх майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 висловив свою вимогу до потерпілого ОСОБА_4, демонструючи при цьому штопор в руці, та вимагаючи, щоб той віддав йому свій гаманець, на що ОСОБА_4 погодився і віддав тому свій гаманець, з якого ОСОБА_2 витяг гроші в сумі 500 грн., і кинув гаманець потерпілому ОСОБА_4. На вимогу потерплого ОСОБА_4 повернути йому його гроші, ОСОБА_2 не відреагував, та погрожуючи застосувати нього насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров*я за допомогою предмета штопора, розмахуючи ним, змусив потерпілого ОСОБА_4, який сприйняв погрозу застосування штопору до нього реально, сісти на своє місце. Але після того, як потерпілий ОСОБА_4 підвівся, ОСОБА_2 шляхом відмаху правою рукою, застосовуючи штопор , наніс йому удари, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи №918 від 05.08.2011 року легкі тілесні ушкодження у вигляді шкіряної рани на лівій половині грудної клітини, яка утворилася від дії гостро-ріжучого, після чого потерпілий ОСОБА_4 почав тікати, а ОСОБА_2 кинувся наздоганяти ОСОБА_4 Не наздогнавши потерпілого ОСОБА_4, ОСОБА_2 повернувся до потерпілого ОСОБА_5 і почав вимагати у того зняти з його банкоматської картки грошові кошти, при цьому погрожуючи застосуванням за допомогою штопора, що знаходився в його руці, насильства, яке є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого ОСОБА_5, приклавши штопор до рівня шиї потерпілого, та повторюючи вимогу зняти грошові кошти з його банкоматської картки. Сприймаючи погрозу застосування штопору реально, потерпілий ОСОБА_5 під конвоюванням ОСОБА_7 направився до банкомату, куди повів його ОСОБА_2 Знаходячись біля банкомату, куди привів його ОСОБА_8, потерпілий ОСОБА_5 опасаючись за своє життя та здоров*я, втік від ОСОБА_8, не знявши грошові кошти.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю, підтвердивши кожен з них направленість дій на відкрите заволодіння майна потерпілого ОСОБА_5 шляхом застосування насильства, яке не небезпечним для життя та здоров*я потерпілого - з боку підсудного ОСОБА_3, та факт розбійного нападу з боку підсудного ОСОБА_8 на потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою заволодіння їх майном з застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров*я потерпілих, в часі, місці та при обставинах вказаних в описовій частині даного вироку.

Крім повного визнання вина підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 19.06.2011 року в проміжок часу з 05-10 год. до 05-40 год. він разом зі знайомим ОСОБА_4, знаходячись біля бару «Ахтамар», зустріли незнайомих їм ОСОБА_3 та ОСОБА_8, з якими познайомились та вживали алкогольні напої. В ході розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_8 почав сваритися з ним, а потім з ОСОБА_4 за гроші. Спочатку ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_4, про щось з ним говорив, а потім почав сваритися. Біля нього ОСОБА_5 стояв ОСОБА_3, який попросив в нього приміряти наручний годинник. Він ОСОБА_5 віддав ОСОБА_3 годинник приміряти, але на подальше прохання повернути його, не повернув. Також він дав послухати ОСОБА_3 музику на своєму мобільному телефоні «Нокіа ХЗ-02». Коли ОСОБА_5 почув сварку ОСОБА_8 з ОСОБА_4, він підійшов до них і почав заступатися за ОСОБА_4 В цей час ОСОБА_7, витяг зі своєї кишені штопор і почав ним розмахувати, приставивши штопор до ноги ОСОБА_5, а вимагаючи віддати гроші. ОСОБА_4 віддав йому ОСОБА_8 гроші з гаманця, після чого почав втікати від ОСОБА_8, а той намагався його наздогнати. В цей час Дерев*янко надів його ОСОБА_5 наручний годинник собі на руку, та забрав собі мобільний телефон, поклавши собі в кишеню, і на вимогу поврнути належні йому ОСОБА_5, речі, отримав від Дерев*янка декілька ударів долонею по обличчю. В цей час повернувся ОСОБА_8, який приставив йому ОСОБА_5 штопор до шиї. Опасаючись за своє життя він ОСОБА_5А, витяг з кишені гаманець , віддав його Дерев*янку, а той витяг 60 грн., сказавши, що вони всі разом поїдуть в сауну., забрав ці гроші собі, при цьому наніс йому ОСОБА_5 пару ударів рукою по потилиці. В цей час він ОСОБА_5 дії Дерев*янка не сприйняв як реальну погрозу, бо розмова про сауну велася на протязі всього знайомства. ОСОБА_9 сприйняв реально, окільки той розмахував штопором, і змусив його ОСОБА_5, направитися під погрозою застосування штопора, до банкомату знімати гроші, відібравши при цьому банкоматську картку. Біля банкомату він ОСОБА_5 , намагався зняти гроші, коли ОСОБА_9 знаходився поруч, але йому це не вдалося, після чого опасаючись за своє життя та здоров*я, він ОСОБА_5 втік від банкомату, залишивши ОСОБА_9 та Дерев*янка.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 19.06.2011 року в проміжок часу з 05-10 год. до 05-40 год. він разом зі знайомим ОСОБА_5., знаходячись біля бару «Ахтамар», зустріли незнайомих їм ОСОБА_3 та ОСОБА_8, з якими познайомились та вживали алкогольні напої. В ході розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_8 почав сваритися з ними. Підійшовши до нього ОСОБА_4, ОСОБА_8 витяг предмет, схожий на ніж, як потім з(ясувалося штопор, і почав розмахувати перед ним ОСОБА_4, вимагаючи гроші. Ві ОСОБА_4, подумав, що той шутить, тому витяг свій гаманець, відкрив його, і ОСОБА_8 взяв з нього 500 грн. Коли ОСОБА_5 почув сварку ОСОБА_8 з ОСОБА_4, він підійшов до них і почав заступатися за ОСОБА_4 В цей час ОСОБА_7, витяг зі своєї кишені штопор і почав ним розмахувати, приставивши штопор до ноги ОСОБА_5, а вимагаючи віддати гроші. ОСОБА_4 віддав йому ОСОБА_8 гроші з гаманця, після чого почав втікати від ОСОБА_8, а той намагався його наздогнати. В цей час Дерев*янко надів його ОСОБА_5 наручний годинник собі на руку, та забрав собі мобільний телефон, поклавши собі в кишеню. В цей час повернувся ОСОБА_8, який приставив йому ОСОБА_5 штопор до шиї. Опасаючись за своє життя він ОСОБА_5А, витяг з кишені гаманець , віддав його Дерев*янку, а той витяг 60 грн., сказавши, що вони всі разом поїдуть в сауну., забрав ці гроші собі, при цьому наніс йому ОСОБА_5 пару ударів рукою по потилиці. В цей час він ОСОБА_5 дії Дерев*янка не сприйняв як реальну погрозу, бо розмова про сауну велася на протязі всього знайомства. ОСОБА_9 сприйняв реально, окільки той розмахував штопором, і змусив його ОСОБА_5, направитися під погрозою застосування штопора, до банкомату знімати гроші, відібравши при цьому банкоматську картку. Біля банкомату він ОСОБА_5, намагався зняти гроші, коли ОСОБА_9 знаходився поруч, але йому це не вдалося, після чого опасаючись за своє життя та здоров*я, він ОСОБА_5, втік від банкомату, залишивши ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 показав, що в чергову частину КМУ УМВС України в Полтавській області 19.06.2011 року звернулися 2 громадина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з заявою про їх пограбування двома невідомими особами. В ході проведення дізнання по заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ним ОСОБА_10, було встановлено, що мало місце заволодіння майном заявників грошима, мобільним телефоном, наручним годинником, двома невідомими особами за допомогою предмету, схожого на ніж та застосування до них насильства та погроз застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого ОСОБА_5 з боку одного з нападаючих.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що в його провадженні перебувала кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_8. В ході проведення попереднього слідства було встановлено, що підсудний ОСОБА_8 застосовував до потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 насильство, оскільки у потерпілих згідно висновків судово-медичної експертизи були виявлені легкі тілесні ушкодження, а також відповідно до показань потерпілого ОСОБА_5 було встановлено, що ОСОБА_8 погрожував застосувати насильство яке є небезпечним для життя та здоров* я потерпілого ОСОБА_5

Крім цього вина підсудних у вчинені інкримінованих злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами матеріалами кримінальної справи , а саме :

Протоколом огляду місця події від 20.06.2011 року, де зафіксовано добровільну видачу працівникам міліції ОСОБА_3 мобільного телефону «Нокіа ХЗ-02» та наручного годинника а.с.14,

Протоколом огляду місця події від 22.06.2011 року, де зафіксовано добровільну видачу працівникам міліції ОСОБА_2 штопору а.с.28,

Висновком судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_5, у якого виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді ран слизової язика, правої та лівої щоки, садна на тулубі, які утворилися від дії тупих предметів а.с.35

Висновком судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_4, у якого виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді шкіряної рани на лівій половині грудної клітини, яка утворилася від дії гостро-ріжучого предмету а.с.42

Протоколами зводин віч-на-віч між обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_4, обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4, обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5,. а.с.а.с.81-84, протоколами відтворення обстановки та обставин події вчиненого злочину обвинуваченими ОСОБА_3, а.с.а.с.85-96

Та іншими матеріалами кримінальної справи у їх сукупності, які не оспорювалися підсудними.

Наведені та зібрані докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для визнання підсудних винними у вчиненні встановлених судом злочинів.

Умисні дії ОСОБА_3, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна майна потерпілого ОСОБА_5, поєднаного з застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого, суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України

Умисні дії ОСОБА_2, що виразилися у нападі, поєднаному з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров*я потерпілих, застосування насильства яке не є небезпечним для життя та здоров*я потерпілого ОСОБА_5, ОСОБА_4, з метою заволодіння чужим майном майном потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_4, суд кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, виключаючи з обвинувачення підсудного кваліфікуючу ознаку - застосування до потерпілого насильства, що не є небезпечним для його життя та здоров*я,з метою заволодіння майном потерпілого, як зайве вмінену, яка не передбачена диспозицією ч.1 ст.187 КК України та роз*ясненнями Постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року за №10, де під небезпечним для життя чи здоров*ям насильством розуміється умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров*я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров*я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь, тощо.

Обговорюючи питання про призначення підсудним покарання, суд враховує тяжкість вчинених ними злочинів, які є тяжкими злочинами, особи підсудних, які працюють, посередньо характеризуються за місцем проживання, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання підсудних обставини.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудним, суд вважає вчинення ОСОБА_3 злочину вперше, щире каяття підсудних у вчинені інкримінованих їм злочинах, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, повне відшкодування заподіяної шкоди, сімейне становище перебування на утриманні підсудних малолітніх дітей.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудним, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп*яніння.

За висновком ЛКК підсудні в лікуванні від наркоманії та алкоголізму не потребують, є працездатними.

На підставі вище викладеного суд доходить до висновку про достатність виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, застосувавши йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією ч.2 ст.186 КК України, та звільнивши від відбування призначеного покарання з іспитовим строком відповідно до ст..75 КК України та покладанням передбачених ст. 76 КК України обов*язків.

Виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2 суд вважає достатнім шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.187 КК України.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_2 вчинив даний злочин в період іспитового строку покарання, не відбувши покарання за вироком Автозаводського райсуду м. Кременчука від 26.04.2011 року, яким він засуджений за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 остаточне покарання відповідно до ст..71 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за різними вироками.

Речові докази вилучені наручний годинник марки «Q &Q», мобільний телефон «Нокіа Х№-02» необхідно залишити в володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_5, штопор, як знаряддя вчинення злочину знищити у встановленому діючим законодавством порядку.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.1 ст.187 КК України, призначивши покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за різними вироками визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним за ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши передбачені ст..76 КК України обов*язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, не виїздити на постійне місце проживання за межі України без відому органу кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Міру запобіжного заходу відносно Дерев*янка до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Речові докази вилучені наручний годинник марки «Q &Q», мобільний телефон «Нокіа Х№-02» залишити в володінні та користуванні потерпілого ОСОБА_5, штопор, як знаряддя вчинення злочину знищити у встановленому діючим законодавством порядку.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб через Автозаводський райсуд м. Кременчука, засудженим ОСОБА_2 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

СУДДЯ: