Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-85/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2011 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді - Мельника 1.1,

секретаря - Матейко О.С.

прокурора - Головашкіна В.А..

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Галичі справу про обвинувачення ОСОБА_2, 23 червня 1991

року народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, працюючого будівельником ТзОВ «Даноша», призовника, несудимого, громадянина України, за ст. ст. 185 ч.З, 296 ч. 2 КК України.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, непрацюючого, призовника, несудимого, громадянина України,

за ст. ст. 185 ч.З, 296 ч.2,122 ч.І КК України, - встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб повторно вчинили крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у приміщення, а також вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Крім того, ОСОБА_3 спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4

Злочини вчинено при слідуючих обставинах:

19 лютого 2011 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_2 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_3 з метою таємного викрадення чужого майна підійшли до новобудови ОСОБА_5, що в м. Галичі по вул. Станіславській, 6. Відірвавши дошки, якими був забитий віконний пройом у підвальне приміщення новобудови, проникли всередину приміщення та таємно викрали електроінструменти, а саме: бувший у

користуванні зварювальний апарат з кабелями до нього вартістю 3300 гр, дві бувших у користуванні кутових шліфувальних машину з відрізними кругами вартістю відповідно 350 грн. та 230 грн.; дриль шуруповерт з насадкою- викруткою, вартістю 230 грн. Всього підсудні викрали майна ОСОБА_5 на загальну суму 4080 грн.

В цей же день, тобто 19 лютого 2011 року, після вчинення крадіжки з приміщення новобудови ОСОБА_5, підсудні за попередньою змовою з метою вчинення крадіжки чужого майна, підійшли до господарства жительки м. Галича вул. Галич-Гора, 94 ОСОБА_6 і шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей будинку, проникли в кладову кімнату, звідки викрали електрочайник вартістю 250 грн., ліхтарик на акумуляторних батареях вартістю 400 грн., електричну лебідку вартістю 1600 грн., 4 шт. електричних подовжувачів довжиною по 20 м вартістю 200 грн. кожен, кабель двохжильний діаметром 2 х 1.5 мм довжиною 80 м вартістю 560 грн., кабель-подовжувач трьохжильний діаметром 3 х 1.5 мм довжиною ЗО м вартістю 360 грн. Після цього, зірвавши навісний замок вхідних дверей підсобного приміщення з тильної сторони будинку, підсудні проникли всередину цього приміщення, звідки викрали електричну обрізну пилу вартістю 550 грн., кутову шліфувальну машину вартістю 500 грн., електродриль вартістю 200 грн., зварювальний апарат вартістю 1800 грн., кабель діаметром 3 х 1.5 мм довжиною 100 м вартістю 800 грн., кабель діаметром 3 х 2.5 мм довжиною 100 м вартістю 1000 грн., кабель діаметром 4x4 мм довжиною 100 м вартістю 1800 грн. Всього підсудні викрали майна ОСОБА_6 на загальну суму 10620 грн.

Викрадені в ОСОБА_5 та ОСОБА_6 речі вони поскладали в два великих мішки, який знайшли в будинку ОСОБА_5 та віднесли їх до місця проживання ОСОБА_3 і там зберігали для подальшого збуту.

Через кілька днів частину викраденого підсудні збули громадянину ОСОБА_7, який про те, що це викрадені електроінструменти не знав, частину продали невстановленій досудовим слідством особі, а частина речей залишилась в гаражі в ОСОБА_3

01 березня .2011 року під час огляду гаража ОСОБА_7 в м. Галичі по вул. Шевченка,7 в ряді 6, працівники міліції виявили та вилучили електроінструменти, які були викрадені у ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В даний час частина викраденого майна потерпілим повернута, а решту завданих збитків підсудні відшкодували грошима і ОСОБА_5 та ОСОБА_6

О.М. матеріальних претензій до них не мають, на суворості їх покарання не наполягають, про що написали письмові заяви.

Не дивлячись на те, що по факту вчинення крадіжок відносно підсудних було порушено кримінальні справи, вони продовжили свою злочинну діяльність і 01 травня 2011 року вчинили хуліганство. Так, знаходячись в цей день близько 01 год. 20 хв. біля кафе «Фортуна», яке знаходиться по вул. Обїздній в м. Галичі і яке працює цілодобово, ОСОБА_2, діючи в групі з ОСОБА_3, з хуліганських спонукань та з мотивів явної неповаги до суспільства і загальноприйнятих норм моралі, грубо порушуючи громадський порядок, в присутності сторонніх осіб, які знаходились біля кафе, демонструючи свою зверхність, стали безпричинно ображати нецензурними словами незнайомого їм громадянина - потерпілого ОСОБА_4 Під час

хуліганських дій ОСОБА_2 умисно вдарив по мобільному телефону ОСОБА_4, в результаті чого телефон впав на землю. На зауваження стороніх осіб, зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 припинити хуліганські дії підсудні не реагували та нанесли ОСОБА_4 кілька ударів руками та ногами по тілу, спричинивши йому фізичну біль. При цьому ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_4 удар правою ногою в область передпліччя лівої руки, внаслідок чого спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді забою мяких тканин в ділянці лівого передпліччя з закритим косим переломом лівої ліктьової кістки в середній третині із зміщенням і травматичним набряком в цій ділянці, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення. В подальшому хуліганські дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були припинені громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які втрутились в конфлікт та відвели підсудни та потерпілого в сторони.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою винність в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив, що проживає у м. Галичі разом з з батьками. Дружить з ОСОБА_3, якого знає тривалий час і йому відомо, що той є неповнолітнім та навчається у школі.

19 лютого 2011 року близько 19 год.ЗО хв. він прийшов до ОСОБА_3 і разом вони о пішли гуляти по місту. Проходячи повз новобудову ОСОБА_5Т, що знаходиться у м. Галичі по вул. Станіславській, у ОСОБА_3 виник план проникнути у даний будинок та щось викрасти. Вони знали, що там ніхто не проживає. Підійшовши до будинку побачили, що вікно підвального приміщення забите дошками, одна з яких була відірвана. Вони разом відірвали дві дошки, щоб була можливість пролізти всередину приміщення. Пролізши всередину побачили, що там було багато електричних інструментів. Звідти вони викрали зварювальний апарат, дві болгарки, шуру покрут, які поскладали у мішок, який там знайшли і з підвального приміщення вийшли. Після цього, проходячи повз господарство ще однієї з новобудов та знаючи про те, що господар знаходиться за межами України, вирішили теж що-небудь викрасти з приміщення цієї новобудови. Підійшови до металевих дверей комори, яка прибудована до будинку, вони з допомогою металевого ломика зламали навісний замок і проникли всередину. З приміщення комори вони викрали обрізну пилу, болгарку, електродрель, зварювальний апарат, три мотки кабеля. Після цього пройшли в сусідню кімнату де виявили і викрали електричний чайник, ліхтарик на акумуляторних батареях, лебідку, 4 елетричних подовжувачі, ще два мотки кабеля. Викрадені речі помістили у два великих мішки та винесли з будинку, а відтак занесли в господарство ОСОБА_3 та заховали в гаражі. Через кілька днів після цього вони попросили свого знайомого ОСОБА_7 позичити їм грошей і за позичені 50 євро, як заставу, передали йому викрадену обрізну пилу, болгарку, електродрель, лебідку. Зварювальний апарат продали незнайомому водію таксі за 500 грн., електричні кабелі порізали та здали на пункт прийому металобрухту в м. Бурштині. Електрочайник та ліхтарик залишились в гаражі у ОСОБА_3 і згодом були повернуті потерпілій ОСОБА_6, якій також вони повернули решту викрадених речей, виявлених в гаражі у ОСОБА_7, а решту завданих збитків вони з ОСОБА_3 та їхні батьки відшкодували

грошима і в даний час вона матеріальних претензій до них не має, про що написла письмову заяву. Матеріальних претензій до них не має також Гнатюк

A.Т., якому вони теж повністю відшкодували завдані збитки.

ЗО квітня 2011 року близько 22 год., вони разом з ОСОБА_3 прийшли в кафе «Фортуна», що по вул. Обїздній в м. Галичі і яке працює цілодобово, щоб випити кави. В кафе пробули більше двох годи і близько 01 год. збиралися йти додому. Коли вийшли на вулицю, побачили, що неподалік від кафе лежав на землі чоловік, в якому він впізнав жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 і якого знав візуально і не був ні він, ні ОСОБА_3 з ним знайомі. Цей чоловік незадовго до цього сидів у залі для курящих в компанії ще одного чоловіка та жінки, яку звати ОСОБА_9. Остання стояла поряд з цим чоловіком і сказала їм, що викликала «швидку допомогу», так як не знає, що з ним сталося. Вони з ОСОБА_3 підняли цього чоловіка, який був в стані сильного алкогольного спяніння, та завели його в приміщення кафе, де посадили його на лавку. В цей час чоловік, який перед цим був у компанії з ОСОБА_9 та тим хлопцем, став фотографувати того хлопця на мобільний телефон. Він (ОСОБА_2) сказав тому чоловікові, щоб той перестав фотографувати, на що той не відреагував і продовжував фотографувати. Його (підсудного) це розізлило і він рукою вдарив по телефону, який впав на підлогу. Тоді до нього підійшли двоє незнайомих хлопців, які теж знаходились в кафе, і забрали його (ОСОБА_2) в сторону. Після цього побачив, як з кафе вийшов ОСОБА_3 та підійшов до групи людей, де знаходився чоловік, який фотографував і, в цей час почув крики в тій стороні. Пізніше ОСОБА_3 говорив йому, що то він вдарив того чоловіка, який фотографував мобільним телефоном. Через кілька днів їм з ОСОБА_3 стало відомо, що потерпілим виявився ОСОБА_4 і в останнього від удару ОСОБА_3 стався перелом руки. Вони з ОСОБА_3 зустрілись з ОСОБА_4

І.Р. в центрі м. Галича, попросили в нього пробачення та відшкодували витрати на лікування. Після цього ОСОБА_4 написав в міліцію заяву про те, що претензій до них з ОСОБА_3 він не має.

У вчиненому щиро розкаються, просив суворо його не карати. На дослідженні інших доказів не наполягає, так як не оспорює фактичних обставин справи.

Підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винність у вчинених злочинах теж визнав повністю і з приводу обставин вчинення крадіжок майна з господарств ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також вчинення хуліганських дій в кафе «Фортуна» дав аналогічні показання, що й підсудний ОСОБА_2

ОСОБА_10 цьому доповнив, що саме він копнув по руці ОСОБА_11, від чого той закричав та впав на землю. Зробив він це через те, що під час сутички, яка була перед цим в приміщенні кафе, його хтось вдарив рукою в обличчя. Будучи впевненим, що його вдарив ОСОБА_4, він на вулиці підійшов до нього і, нічого не говорячи, правою ногою вдарив його в ліву руку. Через кілька днів йому стало відомо, що в ОСОБА_4 від його удару стався перелом руки і він (ОСОБА_4) звернувся із заявою в міліцію. Вони з ОСОБА_2 зустрілися з ОСОБА_4 в м. Галичі та попросили в нього пробачення. Тоді ОСОБА_4 написав ще одну заяву в міліцію, що жодних претензій до них ОСОБА_2 він не має.

У вчиненому теж щиро розкаюється, просив суворо його не карати. На дослідженні інших доказів не наполягає, так як не оспорює фактичних обставин справи.

Потерпілі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявивилися. Всі вони направили в адресу суду письмові заяви про те, що жодних претензій до підсудних в них не має і на суворості їх покарання вони не наполягають, показання, дані ними під час досудового слідства підтримують, справу просили розглянути у їх відсутності, для наполягає на суворості покарання для них.

Заслухавши пояснення підсудних та міркування прокурора, який теж вважає за недоцільне досліджувати інші докази суд вважає, що дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. ст. 185 ч. З та 296 ч. 2 КК України, оскільки вони за попередньою змовою групою осіб вчинили крадіжку чужого майна, поєднану з проникненням у приміщення, а також вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Крім того, дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати ще й за ст. 122 ч. 1 КК України, оскільки він спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 Свою винність в скоєних злочинах підсудні визнали повністю.

Призначаючи підсудним покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, їх особи та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом'якшують покарання підсудним суд визнає те, що судяться вони вперше, розкаюються у вчиненому, добровільно відшкодували потерпілим завдані збитки і жоден з потерпілих не наполягає на суворості покарання підсудним, ОСОБА_3 вчинив злочини, будучи неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним судом не встановлено.

Як особи, за місцем проживання підсудні характеризуються позитивно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які пом'якшують покарання і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених злочинів і ступінь небезпечності їх як особи кожного з них для суспільства, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази повернути потерпілому.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 327 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. ст. 185 ч.З та 296 ч.2 КК України і призначити йому їм покарання:

-заст. 185 ч.З КК України - три роки позбавлення волі;

-за ст. 296 ч. 2 КК України - два роки позбавлення волі;

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_2 визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно призначити йому покарання у вигляді трьох років і шість місяців позбавлення волі.

Застосувавши ст.75 КК України, ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим

строком тривалістю два роки і на підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 визнати винним за ст. ст. 185 ч.З, 296 ч.2 та 122 ч. 1 КК України і призначити йому їм покарання:

-за ст. 185 ч.З КК України - три роки позбавлення волі;

-за ст. 296 ч. 2 КК України - два роки позбавлення волі;

-за ст. 122 ч.І КК України - один рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно призначити йому покарання у вигляді трьох років і шість місяців позбавлення волі.

Застосувавши ст.ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки і на підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до вступлення вироку у законну силу залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, які передані на зберігання потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - їм же повернути.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_12