АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/103/16 Справа № 206/6123/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника Ігренського ВЦ УДПтС України

в Дніпропетровській області (№133) ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, до засудження не працюючого, мешкавшого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-06 липня 1997 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-27 травня 1998 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 42, 43 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.

-30 листопада 2004 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі.

-01 вересня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.187, ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі,
відмовлено в задоволені клопотання Ігренського ВЦ УДПтС України в Дніпропетровській
області (№133) та міської спостереженої комісії про його умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до ухвали Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року, було відмовлено в задоволенні клопотання Ігренського ВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області (№133) та міської спостереженої комісії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України.
Відмовляючи в задоволені клопотання Ігренського ВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області (№133) та міської спостереженої комісії, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_8 неодноразово був засуджений за умисні злочини, після умовно-дострокового звільнення, а також тяжкість злочину, за яким його засуджено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року, застосувавши до нього ст.81 КК України та прийняти рішення про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_8 зазначив що у зв`язку з не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням положень ст.81 КК України, суд 1-ї інстанції постановив незаконне та необґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора який вважав, що ухвала суду є законною і обґрунтованою та просив апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, пояснення представника Ігренського ВЦ УДПтС України в Дніпропетровській області (№133), який не заперечував проти задоволення апеляційної засудженого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про необхідність його звільнення від відбування покарання є необґрунтованими.
Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції повно обґрунтовані усіма дослідженими під час судового провадження відомостями які характеризують особу засудженого, відомостями про заохочення застосованими на протязі всього періоду відбування покарання, з урахуванням тяжкості злочину, тобто усіма відомостями, які підлягають встановленню та дослідженню для встановлення факту доведення засудженим свого виправлення, які могли б бути підставами для звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.
Посилання ОСОБА_8 на те що суд 1-ї інстанції постановив незаконне та необґрунтоване судове рішення у зв`язку з не відповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням положень ст.81 КК України не заслуговують на увагу, оскільки вищезазначені висновки суду першої інстанції обґрунтовані та є такими, що відповідають фактичним обставинам справи та свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення. Судом 1-ї інстанції обґрунтовано враховано те, що ОСОБА_8 засуджений за умисний тяжкий злочин, після умовно-дострокового звільнення, а його поведінка та ставлення до праці під час відбування покарання, на даний момент, несе лише формальний характер, а доводи його апеляційної скарги цього не спростовують.

З цих підстав колегія суддів вважає, що доводизасудженого ОСОБА_8 про необхідність звільнення його від відбування покарання умовно-достроково з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді