АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/111/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

1. 21.08.2008 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком на два роки. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

2. 02.12.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до 2 років позбавлення волі. 01.06.2011 року звільнена у зв`язку з відбуттям покарання.

3. 12.09.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2014 року звільнена від подальшого відбування покарання на підставі ст.1 п.«В» Закону України «Про амністію у 2014 році»

4. 03.08.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

08.12.2015 року Апеляційним судом Харківської області вирок Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2015 року скасований та постановлений новий вирок, яким ОСОБА_8 засуджена за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,-

засуджена за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, з покладанням на неї обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Стягнено з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 391,20грн.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Як встановив суд, 17.07.2014 року приблизно о 19год.20 хв. ОСОБА_8 , знаходячись в салоні маршрутного таксі №263, яке рухалось від зупинки громадського транспорту вул. Чкалова до перехрестя вул. Героїв Праці та вул. Барабашова в м. Харків, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи і особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу таємно із жіночої сумки ОСОБА_9 викрала гаманець, вартістю 751грн., у котрому знаходились грошові кошти у сумі 1100грн. та 100 доларів США (згідно даних НБУ курс долару США на 17.07.2014 року складає 1171грн. 97 коп.), що в сумі складає 2271грн. 97 грн., спричинивши тим самим ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 3022 грн. 97 коп.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині безпідставного звільнення від відбування покарання за ст.75 КК України та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винною за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Так, на думку прокурора вирок суду першої інстанції в частині застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції належним чином не врахував ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою корисливого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи та дані, що характеризують особу ОСОБА_8 .
Також прокурор вказав, що суд першої інстанції при застосуванні покарання до ОСОБА_8 не в повній мірі урахував, що ОСОБА_8 неодноразово засуджена за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не стала і знову вчинила корисливий умисний злочин. Так, 17.07.2014 року на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 була звільнена від відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова 12.09.2013 року. І саме в день звільнення від кримінальної відповідальності 17.07.2014 року нею було скоєне чергове кримінальне правопорушення крадіжка гаманця у потерпілої ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника, які просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину, за який її засуджено, ґрунтується на належно зібраних досудовим слідством, досліджених та правильно оцінених в судовому засіданні доказах, кваліфікація її дій за ч.2 ст.185 КК України є правильною.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування при призначені покарання обвинуваченій ст.75 КК України, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та у зв`язку з цим вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню, так як судом не враховані в повному обсязі вимоги ст.65 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції зазначив, що він взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, за місцем проживання характеризується задовільно, має дитину 2007 року народження, є волонтером Харківського обласного благодійного фонду «Парус», де характеризується позитивно, її щире каяття, а тому прийшов до висновку про можливість застосування положень ст.ст.75, 76 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд ухвалюючи рішення про застосування ст.75 КК України не повною мірою врахував конкретні обставини скоєного злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також те, що обвинувачена скоїла повторно корисливий злочин, який посягає на відносини у сфері злочинів проти власності, становить суспільну небезпеку, а також не повною мірою врахував особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово засуджена за скоєння злочинів за ч.2 ст.185 КК України, які є умисними корисливими злочинами.

Суд не навів у вироку переконливих підстав, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, а тому застосування до ОСОБА_8 ст.75 КК України є необґрунтованим і підлягає скасуванню, відповідно до вимог передбачених п.2 ч.1 ст.413 КПК України у зв`язку з неправильним звільненням обвинуваченої від відбування покарання. Колегія суддів вважає необхідним вирок Київського районного суду м. Харкова в частині призначення покарання скасувати на підставі п.4 ч.1 ст.409 КПК України з ухваленням щодо ОСОБА_8 апеляційним судом свого вироку без застосування ст.75 КК України.

Тому колегія суддів, враховуючи наведені вище дані про ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, інші наведені обставини, дійшла до висновку про неможливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 без реального відбування покарання, про що в своїй апеляційній скарзі обґрунтовано вказує і прокурор.

Звідси призначене обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75 КК України, колегія суддів визнає недостатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд апеляційної інстанції, враховує свої вищенаведені висновки щодо виду та міри покарання, проаналізувавши обставини кримінального провадження і відомості про особу обвинуваченої, вважає справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів, призначення їй покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, колегія суддів враховуючи, що обвинувачена, як вказав суд у вироку, розкаялася, за місцем проживання характеризується задовільно, а як волонтер благодійного фонду «Парус» характеризується позитивно, має дитину 2007 року народження, працює реалізатором, тому колегія суддів погоджується з призначеним покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції у виді 3 років позбавлення волі, тому в цій частині апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, п.4 ч.1 ст.409, п.2 ч.1 ст.413, 420 КПК України, колегія судді,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання із застосуванням ст.75 КК України скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 , покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати, починаючи з дня її фактичного затримання.

В решті цей же вирок щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченою ОСОБА_8 в той же самий строк з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий підпис

Судді: підписи
Вірно, суддя: