Справа № 1-42
21 липня 2010 року Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі головуючого Антоновського О.О.
з участю секретаря Фаринник Г.В.
прокурора Лазенги О.М.
підсудного ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, ніде не працюючого, не військовозобовязаного, урядових нагород немає, не одружений, не судимого у порядку ст. 89 КК України, у злочині, передбаченому ст. 185 ч.1 КК України,
18.12.2009 року біля 23 години ОСОБА_1 зайшов у господарство ОСОБА_2, що у с. Устечко, Заліщийького району, Тернопільської області, де з деревяної клітки викрав крілицю, вартістю 120 грн. Дану крілицю ОСОБА_1 заніс у с. Поточище, Городенківського району, Івано-Франківської області, де продав ОСОБА_3 за 20 грн.
Підсудний ОСОБА_1 свою винність у скоєному злочині не визнав та суду пояснив, що він знайшов крілицю на дорозі і дійсно продав її за пляшку горілки ОСОБА_3
Винність підсудного ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні матеріалами кримінальної справи, показами потерпілого та свідків.
Так, потерпіла ОСОБА_2 суду ствердила, що дійсно з її подвіря, з деревяної клітки було викрадено крілицю. Сама крілиця не могла перелізти через 2-метровий паркан і відкрити клітку. Вона зверталася до підсудного, щоб він повернув крілицю. Але підсудний відмовився повернути крілицю.
Свідок ОСОБА_4 суду ствердив, що він дійсно 18 грудня 2009 року вечером повертався додому і бачив як з господарства ОСОБА_2 вийшов підсудний ОСОБА_1, який щось ніс у білому мішку. А коли свідок довідався про крадіжку крілиці, він повідомив, що це міг зробити підсудний.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду ствердили, що саме підсудний ОСОБА_1 продав крілицю ОСОБА_3 у с. Поточище, Городенківського району, Івано-Франківської області.
Суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_1 за ст.185 ч.1 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна.
Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що він негативно характеризується по місцю проживання. А також, суд враховує і те, що потерпілій повністю відшкодовано заподіяну шкоду: вона не має жодних претензій до підсудного. А, тому, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 слід обрати покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді громадських робіт та зарахувати у строк відбутого покарання перебування підсудного під вартою з 25.06.2010 року по 21.07.2010 року.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.322 - 324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та обрати йому покарання за даною статтею у вигляді громадських робіт на строк 208 годин. Дане покарання вважати відбутим.
Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_1 змінити з триманні під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши з під варти у залі суду.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Тернопільської обл. на протязі 15 діб через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Вирок вступив в законну силу 06.08.2010 року.

Копія вірна:

Суддя Заліщицького

районного суду ОСОБА_7