н/п 1-кс/640/7232/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2015 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі слідчого - ОСОБА_3 ,
Встановлено, що особами які організували створення, придбання, використання зазначених юридичних осіб у незаконній діяльності по наданню послуг підприємствам-контрагентам по конвертації безготівкових грошових коштів у готівку та мінімізації бази оподаткування шляхом документального оформлення безтоварних фінансово-господарських операцій є ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Враховуючи викладене, 07.10.2015 на підставі ухвал слідчого судді за даним кримінальним провадженням проведено ряд обшуків. Так, за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено, зазначене в клопотанні слідчого майно. Всі вилучені документи, рукописні записи та предмети належать ОСОБА_5 , про що останній неодноразово заявляв під час проведення обшуку.
Крім того, 07.10.2015 також проведено обшук у офісі підконтрольних ОСОБА_5 підприємств, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено, зазначене в клопотанні слідчого майно.
Вилучення зазначених предметів, документів та рукописних записів у приміщенях, що належать дружині ОСОБА_5 ОСОБА_15 , напряму свідчить про причетність останнього до здійснення господарьскої діяльності від імені вказаних СПД.
Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштована, повідомила, що фактично виконує обовязки по веденню бухгалтерії підприємств, що підконтрольні ОСОБА_5 . При цьому остання пояснила, що нею проводилось оформлення документів по взаємовідносинах із ПП «Віарт» на підставі документів, що надавались ОСОБА_5 . При цьому зазначені операції носили безтоварний характер, поставок від ПП «Віарт» в дійсності не було, а де останній придбав фактично ТМЦ, що оформлювались таким чином, їй не відомо. Також свідок повідомила, що обробляє бухгалтерію виключно по взаємовідносинах в межах України, відношення до діяльності нерезидентів не має, операціями в офшорних зонах займається особисто ОСОБА_5
08.10.2015 в ході розслідування проведено обшук за місцем мешкання та допитано в якості свідка директора ТОВ «Оіл-Іст» - ОСОБА_6 , який повідомив, що не має жодного відношення до ведення господарської діяльності зазначеним субєктом господарювання, про що також опосердковано свідчить відсутність будь-яких документів щодо здійснення діяльності у нього вдома. Так, на прохання свого зятя ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надав власні документи для оформлення його в якості посадової особи ТОВ «Агро - Іст». Після чого ОСОБА_7 було зареєстровано вказане ТОВ, свідком підписані необхідні документи. Одразу після реєстрації ним були передані печатка та документи ОСОБА_7 , з того часу він ними не розпоряджався і не бачив. На прохання ОСОБА_5 підписував в офісі документи, в зміст яких не вдавався. Після року перебування на номінальній посаді директора, ОСОБА_5 повідомив свідку, що ТОВ «Агро-Іст» необхідно закрити та відкрити ТОВ «Оіл-Іст», на що ОСОБА_6 знову згодився. Після чого був оформлений на посаду у вказаному ТОВ, фактично не маючи до нього жодного відношення. ОСОБА_6 повідомив, що не розпоряджався коштами, рахунками та печаткою підприємства, не укладав угод, підписував документи на вказівку ОСОБА_5 , який фактично керував діяльністю вказаних фірм. Свідок зазначив, що ніколи не займався зовнішньоекономічною діяльністю, не знає посадових осіб ТОВ «Віарт», не укаладав з ними угод та йому нічого не відомо про поставки товарів від зазначеного СПД на адресу ТОВ «Оіл - Іст».
Враховуючи зазначене, у слідства є достатні підстави вважати, що до незаконної господарської діяльності, а також злочинних порушень податкового та трудового законодавства безпосередньо причетний ОСОБА_5 .
Орган досудового розслідування зазначає, що є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення предмети та цінності набуті в результаті вчинення кримінальних правопорушень, а документація та чорнові записи і цифрові носії інформації зберегли на собі їх сліди та необхідні для проведення перевірки дотримання податкового законодавства та проведення ряду експертиз, зокрема, судово-економічної з метою встановлення розмірів завданих збитків.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.
На виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею здійснено виклик особи - власниками тимчасово вилученого майна ОСОБА_16 , на яке слідчий просить в зазначеному клопотанні накласти арешт.
Згідно наданого слідчим рапорту від 09.10.2015, 09.10.2015 слідчим вживались заходи, спрямовані на виклик в судове засідання ОСОБА_16 , згідно отриманого судового виклику на 13.30 годинку 09.10.2015. В ході телефонної розмови о 10.00 годині ОСОБА_16 повідомив, що прибуде на судове засідання о 13.30 годині 09.10.2015. У зв`язку з неприбуттям останнього, о 13.35 годині ним здійснено повторний телефонний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_16 НОМЕР_3 , в ході якого останній повідомив, що не прибуде і не заперечував проти заочного розгляду клопотання про накладення арешту на належне йому майно.
Неприбуття в судове засідання інших власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2015 надано дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно з інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 40244594 від 07.07.2015 належить ОСОБА_15 (а.с. 20).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2015 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 40242819 від 07.07.2015 належить ОСОБА_15 (а.с. а.с. 24).
07.10.2015 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 09.09.2015 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_2 , проведені обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 07.10.2015 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого (а.с. 21-23, 25-26).
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано на наступний робочий день після вилучення майна, як того вимагає ч. 5 ст. 171 КПК України (а.с. 4).
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України.
Частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
У відповідності до ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи те, що вилучені відповідно до протоколів обшуків від 07.10.2015 документи, комп`ютерна техніка, носії інформації відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України, а також те, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вказані в клопотанні предмети, речі та документи мають доказове значення для досудового розслідування, а також можуть бути доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Оцінка правомірної діяльності осіб при застосуванні заходу забезпечення у вигляді арешту майна, слідчим суддею на даній стадії кримінального провадження, відкритого за злочинами у сфері господарської діяльності сама по собі не може бути здійснена, оскільки встановлення того вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення є завданням подальшого провадження, сприяти якому і покликаний захід забезпечення, що застосовується.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1