Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/99/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0004295 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню освіту, одружений, пенсіонер, працював охоронцем у ПАТ «Завод будівельних конструкцій», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:
До Святошинського районного суду м. Києва 23.09.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2014 за № 0004295, з додатками стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 24.09.2015, а в подальшому ухвалою суду 17.11.2015 запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжено до 21.11.2015 та 15.01.2016 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 15.01.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України колегією суддів на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор, думку якого підтримала потерпіла, вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали.

Захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , заперечив щодо доцільності продовження тримання його підзахисного під вартою, вказуючи, що прокурором не наведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Його підзахисний не буде ухилятися від суду. Відтак, просив врахувати положення ст. 206 КПК України та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та даних про його особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідка, який на даний час не допитаний у судовому засіданні, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні.

Крім того, колегія суддів, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він пенсіонер, до затримання працював охоронцем, одружений, не має утриманців, має постійне місце проживання у м. Києві, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

За сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , не можна визнати таким, що ставить під сумнів вище наведені висновки колегії суддів, а відтак, колегія суддів вважає за необхідне у вказаному клопотанні захисника відмовити.

Також колегія суддів, враховуючи положення ч. 4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 12 січня 2016 року, тобто до 11 березня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_9

ОСОБА_3