У Х В А Л А
25 вересня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ПАТ «Львівгаз» на бездіяльність прокуратури м. Львова, -

в с т а н о в и в:
ПАТ «Львівгаз» звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність прокуратури м. Львова, які полягають у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви про вчинення працівниками прокуратури та органів досудового розслідування злочину передбаченого ст. 382 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 09.09.2015р. Голова Правління ПАТ «Львівгаз» ОСОБА_4 звернувся до Прокуратури Львівської області з заявою про скоєння працівниками правоохоронних органів кримінального правопорушення з ознаками складу злочину, відповідальність за який передбачена ст.382 КК України. Зазначена заява була надіслана в прокуратуру м. Львова для розгляду. 23.09.2015р. на адресу заявника надійшов лист прокуратури м. Львова, яким прийнято рішення про відсутність підстав для внесення відомостей в ЄРДР. Вважає, що такі дії відповідальних осіб прокуратури по невнесенні заяви про злочин в ЄРДР є неправомірними та незаконними.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав покликаючись на доводи викладені в ній. Просив скаргу задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Листом від 11.09.2015 року Прокуратурою м. Львова відмовлено Голові Правління ПАТ «Львівгаз» ОСОБА_4 у внесенні відомостей стосовно працівників правоохоронних органів до ЄРДР у зв`язку з тим, що в заяві не наведено жодних доводів, котрі б вказували на наявність в діях службових осіб прокуратури району складу кримінального правопорушення, а відтак відсутні будь-які підстави для внесення наведених відомостей до ЄРДР.

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано «Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженої наказом МВС України від 19 листопада 2012 р. № 1050 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2012 р. за № 2095/22407, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. ч. 3, 4 та 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Положення ст. 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Про правильність таких висновків свідчить той факт, що Інструкцією № 1050, п. 3.5, також передбачено порядок розгляду ОВС заяв і повідомлень, в яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Такі заяви після реєстрації в журналі ЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Зі змісту заяви від 09.09.2015 року вбачається, що працівники правоохоронних органів не виконують судове рішення про повернення тимчасово вилученого майна. Разом з тим, заявник зазначає, що звернувся до вказаних осіб 02.09.15р. про забезпечення їх присутності 03.09.15р. для вчинення дій по поверненню майна і оскільки такі не прибули, вказує на їх бездіяльність. Однак, для виконання судових рішень, в тому числі щодо повернення майна, наявний відповідний порядок, який серед іншого встановлений Інструкцією затвердженою Наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року, і який повинен бути дотриманий, а лише та обставина на яку вказує заявник не може вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі відомостей про наявність в діях працівників правоохоронних органів складу злочину передбаченого ст. 382 КПК України.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дії прокуратури м. Львова з приводу відмови внесення заяви стосовно вчинення працівниками правоохоронних органів кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України до Єдиного державного реєстру є правомірними. Відтак, скаргу слід визнати необґрунтованою і в її задоволенні відмовити.

На підставі наведеного, керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в:
В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ПАТ «Львівгаз» на бездіяльність прокуратури м. Львова відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1