Справа № 1 -930/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді . ОСОБА_1

при секретарі Паєті О.В.

за участю прокурора Ткачук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 30.09.1997 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч. 1 КК України (у редакції 1960 року) до покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 грн., 01.12.1998 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6, ст. ст. 43, 14 КК України (у редакції 1960 року) до З (трьох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 180 мінімальних зарплат, 05.08.2004 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнився 14.10.2006 року з Березанської ВВ № 95 по відбуттю строку покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, будучи раніше судимим 30.09.1997 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч. 1 КК України (у редакції 1960 року) до покарання у виді штрафу у розмірі 3 000 грн., 01.12.1998 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 229-6, ст. ст. 43, 14 КК України (у редакції 1960 року) до 3 (трьох) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 180 мінімальних зарплат, 05.08.2004 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, звільнився 14.10.2006 року з Березанської ВВ № 95 по відбуттю строку покарання, та маючи не погашені та не зняті у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став та скоїв умисний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2, 08.06.2007 року приблизно о 14:00 год., з метою таємного викрадення чужого майна біля будинку № 14 по вул. Шалетт у м. Києві підійшов до автомобіля «Ауді А 80», д.н.з. ВН 2751 AM, що належав ОСОБА_3 та за допомогою ножа відчинив замок дверей автомобіля, проник до його салону, звідки таємно викрав майно останнього, а саме: автомагнітолу «Піонер» вартістю 4 249 грн. та сонцезахисні окуляри вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 4 349 грн. Після чого ОСОБА_2 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди.

Крім того, ОСОБА_2, 24.06.2007 року приблизно о 02 год. 10 хв., з метою повторного таємного викрадення чужого майна біля буд. № 8-А по вул. Пожарського в м. Києві підійшов до автомобіля «Хонда CR-V», д.н.з. НОМЕР_1, що наЛежав ОСОБА_4 та реалізуючи свої злочинні дії, монтіровкою розбив скло правих передніх дверей автомобіля і проник до його салону, звідки повторно, таємно викрав майно останнього, а саме:

-автомагнітолу «ALPINE» з пультом дистанційного керування вартістю 9 470 грн.;

-футляр для музичних дисків вартістю 90 грн.;

-портмоне, яке матеріальної цінності не представляє;

-посвідчення водія на імя ОСОБА_4, яке матеріальної цінності не представляє;

-талон попередження, який матеріальної цінності не представляє;

-паспорт громадянина України на імя ОСОБА_4, який матеріальної цінності не представляє;

-ідентифікаційний код на імя ОСОБА_4, який матеріальної цінності не представляє;

-свідоцтво про реєстрацію на автомобіль «Хонда CR-V», д.н.з.. 266-56 КВ, яке матеріальної цінності не представляє;

-паспорт громадянина України на імя ОСОБА_5, який матеріальної цінності не представляє, а всього ОСОБА_2 викрав майна на загальну суму 9 560 грн., чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2, 15.07.2007 року приблизно о 04:00 год., з метою повторного таємного викрадення чужого майна біля буд. № 7/1 по вул. Серафімовича в м. Києві підійшов до автомобіля «Фольцваген-Пасат», д.н.з.. 783-02 КЕ, що належав громадянину ОСОБА_6 та продовжуючи свої злочинні дії, за допомогою фізичної сили видавив вітрове скло правих задніх дверей автомобіля і проник до його салону, звідки повторно, таємно викрав майно ОСОБА_7, а саме:

-дорожню сумку на коліщатах вартістю 500 грн.;

-одяг вартістю 2 000 грн.;

-косметику вартістю 100 грн.;

-сумку жіночу вартістю 500 грн.;

-гаманець вартістю 20 грн.;

-гроші в сумі 500 грн., а всього ОСОБА_2 викрав майна на загальну суму 3 620 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2, 30.07.2007 року приблизно о 03:00 год., з метою повторного, таємного викрадення чужого майна біля буд. № 9 по пр-ту Миру в м. Києві підійшов до автомобіля «Таврія Славута», д.н.з.. АА 2819 АО, що належав ОСОБА_8 та реалізуючи свої злочинні наміри, за допомогою ножа, відкрив замок правих передніх дверей автомобіля і проник до його салону, звідки повторно, таємно викрав майно останнього, а саме:

-автомагнітолу вартістю 500 грн.;

-фотоапарат вартістю 190 грн.;

-гроші в сумі 2 000 грн.;

-набір гаїчних ключів вартістю 200 грн., а всього ОСОБА_2 викрав майна на загальну суму 2 890 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2 11.09.2007 року приблизно о 18 год. 50 хв., з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, знаходячись в ПкіВ «Перемога», що по бул. Перова, 2 в м. Києві, підійшов до автомобіля «Хюндай Гетз», д.н.з.. АА 8875 АХ, що належав ОСОБА_9 та продовжуючи свої злочинні дії, каменем розбив ліве заднє скло дверей автомобіля і проник до його салону, звідки повторно, таємно викрав майно останньої, а саме:

-жіночу сумку вартістю 1010 грн.;

-косметик/' вартістю 500 грн.;

-гроші в сумі 110 доларів США, що станом на 11.09.2007 року по курсу НБУ становить 555 грн. 50 коп.;

-гроші в сумі 70 грн.;

-записну книжку, яка матеріальної цінності не представляє;

-паспорт громадянина України на імя ОСОБА_9, який матеріальної цінності не представляє;

-ключі від квартири, які матеріальної цінності не представляють, а всього ОСОБА_2 викрав майна на загальну суму 2 135 грн. 50 коп., чим заподіяв матеріальної цінності потерпілій, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2 11.09.2007 року приблизно о 19:00 год., з метою повторного, таємного викрадення чужого майна, знаходячись в ПкіВ «Перемога», що по бул. Перова, 2 в м. Києві, підійшов до автомобіля «Сузукі», д.н.з.. АА 3482 СМ, який належав ОСОБА_10, продовжуючи свої злочинні дії, каменем розбив вітрове ліве заднє скло дверей автомобіля та проник до його салону, звідки викрав майно ОСОБА_11, а саме:

-жіночу сумку вартістю 200 грн.;

-гаманець вартістю 100 грн.;

-гроші у сумі 400 грн.;

-портмоне вартістю 100 грн.;

-дисконтні картки в кількості 15 штук, які матеріальної цінності не представляють;

- кредитну картку «ОСОБА_12 бізнес», яка матеріальної цінності не представляє;

-мобільний телефон «Нокіа 7277» вартістю 950 грн., в якому знаходилася сім- картка оператора «ЮМС» вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходилися кошти в сумі 100 грн.;

-водійські права на імя ОСОБА_10, які матеріальної цінності не

представляють;

-талон попередження, який матеріальної цінності не представляє, а всього ОСОБА_2 викрав майна на загальну суму 1 875 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно вчиняв вищевказані крадіжки, оскільки йому потрібні були гроші, покази надані ним на досудовому слідстві повністю підтвердив та щиро кається у скоєному.

Покази ОСОБА_2 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України обмеживши в судовому засіданні за згодою учасників процесу обсяг дослідження доказів допитом підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам процесу, що в такому випадку, вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у тому, що в його діях має місце таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена і тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_2 у тому, що в його діях має місце таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, є доведеною і тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні підсудному ОСОБА_2 виду та міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретні обставини справи.

Судом також враховуються дані про особу підсудного, який під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 36), перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (т. 2 а.с. 37-38), працюючого, за місцем проживання характеризується посередньо (т. 2 а.с. 41).

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає помякшуючою обставиною щире каяття підсудного у вчиненому злочині.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, вважає, що його перевиховання та виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав, для застосування до підсудного ст. 75 КК України.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишити без розгляду.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі не понесені.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. ч. 1,2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді:

за ч. 1 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_2 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з 24 червня 2010 року (т. 2 а.с. 13-16).

Речові докази у справі відсутні.

Цивільні позови залишити без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державного департаменту України з питань виконання покарань - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва прртягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: