Ухвала

іменем україни

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7,
суддів: при секретарі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу адвоката ОСОБА_11 на вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004292, за обвинуваченням

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця міста Кіровограда, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше неодноразово судимого, останній раз - 20 квітня 2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільненого 07 вересня 2013 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК,

за участю прокурора ОСОБА_12,

засудженого ОСОБА_6,

в с т а н о в и л а:

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладенням обов'язків, передбачених пунктами 2 - 4 ч. 1 ст. 76 КК.

Також цим вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2015 року скасовано вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. В решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_11 просить вирок апеляційного суду змінити та залишити в силі покарання визначене вироком суду першої інстанції із застосуванням ст. 75 КК. Вважає, що апеляційний суд всупереч загальним засадам призначення покарання визначеним ст. 65 КК безпідставно не врахував позитивної характеристики ОСОБА_6 виданої пенітенціарною службою, з якої убачається, що засуджений офіційно працевлаштований та став на шлях перевиховання. Крім того зазначає, що ОСОБА_6 більше не вчиняв нових злочинів, знаходиться у цивільному шлюбі та виховує дитину.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 26 вересня 2013 року, близько 15.00 год, знаходячись на території ринку «Престиж» по вул. Попова у м. Кіровограді, побачивши на землі ін'єкційний шприц об'ємом 10 см. куб. заповнений речовиною коричневого кольору, та зрозумівши, із власного досвіду вживання наркотичних засобів, що у даному шприці знаходиться наркотична речовина - «ширка», підібрав його, тим самим незаконно придбав вказаний наркотичний засіб і зберігав без мети збуту до 22.23 цього ж дня, тобто до моменту вилучення у нього працівниками міліції.

Виявлений у ОСОБА_6 ін'єкційний шприц із залишками речовини коричневого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, що масою у перерахунку на суху речовину становило 0,008 грама.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку касаційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Дії засудженого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК кваліфіковані правильно, що також не оспорюється у касаційній скарзі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається зі змісту рішення апеляційного суду, при перевірці вироку суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов до правильного висновку про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 75 КК вказаним вище вимогам закону. Такий свій висновок, суд переконливо обгрунтував на підставі ретельного аналізу даних про особу засудженого ОСОБА_6, який будучи неодноразово судимим (5 разів), на шлях виправлення не став, а через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, що свідчить про його суспільну небезпечність.

Також, як видно з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2014 року попереднє рішення апеляційного суду було скасовано у зв'язку з м'якістю призначеного ОСОБА_6 покарання.

Отже, апеляційний суд діяв згідно з вимогами ст. 439 КПК, відповідно до якої, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Виходячи з наведеного, доводи касаційної скарги захисника про необхідність зміни вироку апеляційного суду з підстав призначення ОСОБА_6 суворого покарання та застосуванням до нього ст. 75 КК є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9