Справа № 591/9251/14-к Провадження № 1-кс/591/18/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2015 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Сумської області, УМВС України в Сумській області на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування, -
В судовому засіданні скаржник підтримав свою скаргу.
Прокурор та проти скарги заперечує частково, зазначаючи про те, що органами прокуратури надано доручення щодо надання міжнародної правової допомоги.
Представник УМВС України в Сумській області надав пояснення, що проти скарги заперечує частково та зазначив, що здійснення необхідних процесуальних дій для затримання, екстрадиції та притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за викрадення та незаконне переміщення дитини за межі держави на даний час відсутні, оскільки останній не повідомлено належним чином про підозру. Також, щодо надання відомостей про хід розслідування кримінального провадження, а також відомостей виконання рішення суду від 14.05.2014 року, то в цій частині представник УМВС України в Сумській області погодився та зазначив, що вказані дані будуть скаржнику надані.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Вважаю, що вказана відповідь не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.
Статтею 214 КПК України передбачено право на подачу до прокурора заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
Ст. 214 КПК України передбачає, що після подання заяви або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення відповідною посадовою особою (слідчим чи прокурором) обставин, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, слідчий чи прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття і реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Статтею 303 КПК встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді. Інші рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які не визначені в ст. 303 КПК не можуть бути предметом розгляду в суді.
З огляду на те, що судом встановлено, що
Таким чином, скарга, в тому об`ємі, яка підтримана скаржником та визнана представниками прокуратури та УМВС в судовому засіданні, суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
В силу ч.2 ст.56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право: брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження органами досудового слідства не вжиті усі передбачені процесуальним законом заходи щодо повідомлення потерпілого про хід розслідування кримінального провадження. Крім того, аналізуючи матеріали скарги, та надавши правову оцінку зазначеним вимогам скаржника, суддя приходить до висновку, що вимоги в частині притягнення до відповідальності посадових осіб як прокуратури так органів МВС за невиконання судових рішень, що набрали законної сили, а також дотримання розумних строків та бездіяльності слідчих та їх керівників, не може бути предметом розгляду судом з огляду на ст. 303 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 307 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 щодо забезпечення виконання вимог КПК України - задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9 -Когер