УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/522/16-к

Провадження № 1-кс/638/176/16
16.02.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4
з участю підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000225 від 19 серпня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, призваного від час мобілізації Вовчансько-Великобурлуцьким РВК Харківської області 31 березня 2014 року, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000225 від 19 серпня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 31 березня 2014 року старшого солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу та в подальшому направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу Східного регіонального управління Держприкрордонслужби України від 1 липня 2014 року №56 старшого солдата за призовом ОСОБА_5 відряджено до прикордонного загону.

Старшому солдату ОСОБА_5 в період з 05 по 08 серпня 2014 року надано лікарняний.

Згідно вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен був непорушно додержуватись Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватись правил військової поведінки, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу.

Однак, старший солдат ОСОБА_5 , в порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, 08 серпня 2014 року, вирішив стати на злочинний шлях та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин, до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 18 грудня 2014 року після лікарняного для проходження військової служби не з`явився, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_5 , діючи умисно з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 18.12.2014 року, за відсутності поважних причин, без наказу або дозволу відповідних командирів, після лікарняного для проходження військової служби не з`явився та станом на сьогоднішній день до військової частини НОМЕР_1 не повернувся, а вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст..ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст..ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 18.12.2014 року після лікарняного для проходження військової служби не з`явився, а вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, використовує на власний розсуд., не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

У зв`язку із чим, 5 січня 2016 року старшого солдата ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри на частину 3 статті 407 Кримінального кодексу України, тобто нез`явлення вчасно на службу до військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Оголошена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження: повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 , матеріалах службового розслідування, протоколах допиту ОСОБА_7 , а також інших матеріалах кримінального провадження.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених в п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважає безпідставними та необґрунтованими висновки прокурора про наявність всіх ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в зв`язку з чим просив в задоволенні клопотання відмовити.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд вважає недоведеним наявність передбачених частиною 1 статтею 177 КПК України ризиків.
Дані про те, що ОСОБА_5 має намір переховуватися від суду, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів, достатніх для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.
Також не обґрунтовано та не доведено, що подальший розгляд кримінального провадження не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 193,194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000225 від 19 серпня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
- заборонити у період часу з 22 годин 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до слідчого, прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженню №0000225 від 19 серпня 2014 року за першою вимогою.
Строк дії ухвали до 16 квітня 2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на начальника Вовчанського відділення поліції Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя:
Копію ухвали отримав:
________________2015 р. ___год.____хв.____________( ОСОБА_5 )
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного судуХарківської обалсті протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: