АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1981/15 Справа № 202/7642/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
цив. позивача ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську 09 грудня 2015 року кримінальне провадження № 0000932, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року,
встановила:
Цією ухвалою обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000932, відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки у захисника ОСОБА_11 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_10 та брав участь в усіх слідчих і процесуальних діях впродовж досудового розслідування, були призупинені повноваження на здійснення адвокатської діяльності, що є істотним порушенням вимог процесуального закону, а саме порушення права на захист обвинуваченого.
В апеляції прокурор, не погоджуючись з ухвалою суду, вказує на те, що рішення суду винесено безпідставно, всупереч вимогам діючого законодавства. Так в ухвалі суд посилається на те, що обвинувальний акт складений слідчим з порушенням вимоги ст.291 КПК України, проте висновки суду в даній частині є необґрунтованими. Просить ухвалу суду скасувати, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_9 , які не заперечували проти апеляції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. З ч. З ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги до змісту та форми обвинувального акту, а також реєстру матеріалів досудового розслідування.
При цьому суд може повернути обвинувальний акт слідчому або прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст.291 КПК України.
На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції є не обґрунтованим, а підстави для повернення обвинувального акту такими, що не заслуговують на увагу.
Як вбачається з даного обвинувального акту, в ньому відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, а саме, місце, спосіб, час, мотив вчинення кримінального правопорушення, його правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також містяться інші відомості, передбачені ст. 291 КПК України.
Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування містить всі процесуальні дії та всі процесуальні рішення, їх реквізити, прийняті під час досудового розслідування, а тому відповідає вимогам ст.109 КПК України.
Таким чином, прокурором направлено до суду обвинувальний акт з додатками, які відповідають вимогам КПК.
Підставою ухвалення рішення суду про повернення обвинувальний акта стало встановлення судом, що в ході досудового розслідування у захисника ОСОБА_11 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_13 та брав участь в усіх слідчих і процесуальних діях, були призупинені повноваження на здійснення адвокатської діяльності, що є істотним порушенням вимог процесуального закону, а саме порушення права на захист обвинуваченого.
Між тим, порушення права особи на захист, відповідно до ч.2 ст.87 КПК України, є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, наслідком чого є недопустимість доказів, отриманих внаслідок таких порушень. Як правильно зазначено в апеляції, питання допустимості чи недопустимості доказів судом, відповідно до ч.1 ст.69 КПК України, вирішується в нарадчій кімнаті під час їх оцінки та ухвалення рішення. Стадія підготовчого судового засідання не передбачає оцінки доказів.
Таким чином, факти, на які послався суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, не є підставою для його повернення і не позбавляє можливості суд призначити судовий розгляд.
Разом з тим, як вбачається з ухвали, суд встановив думку обвинуваченого щодо неможливості самостійного захисту своїх прав, свобод і законних інтересів, як в ході досудового розслідування так і в судовому провадженні, та за таких обставин не забезпечив участь в судовому засіданні захисника, в свою чергу порушив право обвинуваченого на захист.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає необхідним апеляцію прокурора задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2015 року, про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000932, відносно ОСОБА_10 скасувати, а обвинувальний акт повернути на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення.
Судді: