У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна,

засуджений: 04.12.2012 року Білоцерківським міськрайсудом Київської області за ст.185 ч.3,71 КК України до 5 років позбавлення волі

про застосування умовно-дострокового звільнення,-

ВСТАНОВИВ :

13 січня 2016 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання . Початок строку: 11.09.2012 року. Кінець строку:11.09.2017 року, право на УДЗ- 11.01.2016 року. Засуджений за тяжкий злочин .

В судове засідання ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Бориспільської виправної колонії №119 в заяві також простить розглянути справи за їх відсутності.

Заслухавши думку прокурора, який заперечує проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали подання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

У відповідності до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

Згідно ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджений 04.12.2012 року Білоцерківським міськрайсудом Київської області за ст.185 ч.3,71 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку:11.09.2012 року. Кінець строку:11.09.2017 року, право на УДЗ- 11.01.2016 року. Засуджений за тяжкий злочин

Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі порушень вимог режиму утримання не допускав. Стягнень та заохочень не мав.

З 04.02.2013 прибув до Бориспільської виправної колонії (№ 119) із Київського слідчого ізолятору подальшого відбування покарання, який з метою первинного психолого-педагогічного вивчення особистості новоприбулого засудженого, його повного медичного обстеження для виявлення інфекційних, соматичних і психічних захворювань був поміщений до дільниці карантину, діагностики і розподілу.

Під час перебування у даній дільниці, в останнього під час проведення бесід та спостереження за поведінкою було виявлено погано стимульовану імпульсивну поведінку, упереджене відношення до оточюючих та притаманність ознак послідовно-криміногенного типу особистості період відбування покарання зарекомендував себе посередньо, допустив 1(одне) порушення вимог режиму відбування покарання, за що має стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

Працевлаштований на промисловій зоні установи, за сумлінне і своєчасне виконання термінованого виробничого завдання та з метою стимулювання правослухняної поведінки отримав 1 (одне) заохочення правами начальника установи. Поставленні завдання виконує не завжди вчасно та якісно, потребує контролю з боку виробничого персоналу установи.

В індивідуальних бесідах не завжди відвертий та розсудливий, на зауваження намагається реагує спокійно, виважених для себе рішень не приймає. Поводить себе флегматично, не здатний до раціонального мислення.

Не приймає участі у громадському житті колективу відділення. До робіт по благоустрою території установи та інших допоміжних робіт відноситься негативно, не розуміє їх необхідності. Фізично розвинений добре, стан здоров`я задовільний. Форми одягу дотримується, носить не завжди охайно. Не завжди дотримується санітарно-гігієнічних норм. До майна установи відноситься недбало, приліжкову тумбочку та спальне місце утримує в задовільному стані.

У відношенні до представників адміністрації установи намагається бути ввічливим та тактовним виконувати їх законні вимоги, з метою поблажливого ставлення до себе. Підтримує стосунки із деяким засудженими на відділенні. Новоприбулим засудженим в адаптаційний період допомоги не надає. Не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу.

Зв`язок з рідними підтримує у встановленому законом порядку, шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Вину за вироком суду визнав повністю, призначене покарання вважає справедливим, борг за виконавчими листами на теперішній не має.

Вищевказані обставини дали підстави 30.03.2015 року прийти до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, тому, згідне ст. 82 КК України застосування до нього більш м`якого виду покарання, вважали не доцільнім.

Відповідно матеріалів особової справи засудженого, він має стягнення 04.12.2014 року , яке погашено у встановленому порядку 20.04.2015 р

Має заохочення 10.10.2014 року ( подяка); постанова №352 від 30.07.2015 року ( подяка); постанова №526 від 30.10.2015 року ( подяка).

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд вважає, що відносно засудженого не можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Беручи до уваги той факт, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, враховуючи нестабільну лінію поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Суд при цьому бере до уваги, що засуджений знаходиться в Бориспільській ВК №119 з 04.02.2013 року. Мав стягнення 04.12.2014 року , яке погашено у встановленому порядку 20.04.2015 р. Має заохочення протягом останнього року відбування покарання - 10.10.2014 року ( подяка); 30.07.2015 року ( подяка); 30.10.2015 року ( подяка). Тоді як з 04.02.2013 по 30.10.2014 року ніяких заохочень не мав, характеризувався негативно, що засвідчено в характеристиці від 30.03.2015 року.

За таких умов в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В клопотанні засудженого ОСОБА_4 про застосування умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 7 днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1