Справа № 591/3510/14-к Провадження № 1-кс/591/533/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тому, захисник просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
В судовому засіданні підозрюваний та захисник клопотання підтримали, з мотивів наведених в ньому.
Прокурор та слідчий проти задоволення клопотання заперечували.
Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення слідчого та підозрюваного, судом встановлено наступне.
30.01.2014 року складено. повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
05.02.2014р. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми у справі №579/564/14-к відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 години 00 хвилин 26.03.2014р., визначено розмір застави в сумі 150000,00грн.
Строк дії запобіжного заходу продовжено Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10.04.2014р. (а.с.10, 11) до 10 години 00 хвилин 08.06.2014р.
Зазначеними судовими рішеннями встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів та передбачених ст.177 КПК України ризиків: можливість переховуватись від слідства чи суду, провести відчуження майна, незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 .
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В силу п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства».
Вислухавши пояснення учасників процесу, додані до клопотання документи, суд критично оцінює доводи захисника щодо необґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років.
Обґрунтованість такої підозри двічі перевірено судами різних інстанції та зроблено висновки про доведення слідчим причетності ОСОБА_6 до вчиненого злочину.
Додані до клопотання документи складені раніше винесених слідчими суддями ухвал, тобто перевірялись та аналізувались в ході вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою.
Також, враховуючи попередні судові висновки, обґрунтованість підозри підтверджено показами свідка ОСОБА_9 який підтвердив, що підозрюваний, мав відношення до заволодіння бюджетними коштами спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Слідчий в судовому засіданні повідомив, що в рамках кримінального провадження призначена велика кількість економічних експертиз. Тобто, висновки щодо декількох досліджень, які частково підтверджують розмір бюджетних збитків, не можуть спростовувати пред`явлену підозру в цілому.
Слідчий суддя лише перевіряє наявність обґрунтованої підозри, її повне спростування можливе виключно у випадку винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження або ухвалення виправдувального вироку.
З надано протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , який попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, слідчим суддею встановлено, що підозрюваний мав намір покинути межі України, чим перешкодив би встановленню істини по справі. Не довіряти даним показам у слідчого судді підстав не має. Положення ст.65 КПК України не забороняють допитувати в якості свідка особу, яка була понятим при проведенні обшуку.
Підозрюваний не вимагав призначення одночасного допиту з даним свідком з метою спростування його показів.
На час розгляду клопотання вказані ризики не відпали, що підтверджено .Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10.04.2014р. (а.с.10, 11). Захисником до клопотання не додано жодних нових доказів, які б не перевірялись раніше та вказували на обставини, які можуть підтвердити зменшення ризиків, що стали підставою для застосування запобіжного заходу.
Відомості про хворобу підозрюваного (а.с.40) датовані квітнем 2013 року, тобто мали місце задовго до затримання особи, суду не надано доказів, що підозрюваний звертався до медичної частини СІЗО та стосовно загострення перебігу хронічних хвороб.
Застава обрана як альтернативний запобіжний захід, однак станом на час розгляду клопотання не вносилась.
Відповідно до п.15 Листа ВССУ від 04.04.2013 р. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», постанови Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного, обвинуваченого. Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК України словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.
З`ясуванню при цьому підлягає думка власника житла (якщо він відомий), міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання).
Тому, можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також виключається, оскільки підозрюваний фактично не мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , про що повідомив в судовому засіданні, власники, співвласники, законні володільці даного житлового приміщення, а також за фактичним місцем проживання у АДРЕСА_2 не опитувались, правовстановлюючі документи суду не надано, тому суд не має можливості з`ясувати чи погоджуються дані особи на постійне перебування підозрюваного у даній квартирі.
Отже, клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя, -
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської облаті протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1