АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0008889 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

с. Кам`янка Попільнянського району Житомирської області,

зареєстрованої та проживаючої в

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

по обвинуваченню за ст. 117 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року ОСОБА_5 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України та їй призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_5 визнана винною у тому, що вона 09.10.2014 в період часу з 17 год. 40 хв. до 19 год. 40 хв., знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , будучи вагітною на 10-10,5 місяці внутрішньоутробного розвитку, свідомо приховуючи зазначений факт від оточуючих та не перебуваючи на відповідному обліку у лікарів, відчувши за станом здоров`я настання фізіологічного процесу народження дитини, направилася до ванної кімнати, де самостійно народила доношену живу

______________________

Справа № 11-кп/796/1393/2015 Категорія: ст. 117 КК України
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1

дитину чоловічої статі вагою 4 кг 25 г, довжиною 54 см, після чого на ґрунті емоційної напруги, викликаної пологами, психічними та фізіологічними процесами, що їх супроводжували, перебуваючи в обумовленому пологами психічному стані, усвідомлюючи факт, що дитина народилася живою, діючи з раптово виниклим умислом на її умисне вбивство, перервала руками пуповину, після чого з метою доведення свого умислу до кінця, обгорнула дитину рушником та поклала її в поліетиленовий пакет, з яким вийшла до загального коридору на 6-му поверсі будинку АДРЕСА_3 і там умисно, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті дитини, викинула її у сміттєпровід.

Внаслідок таких дій дитина впала до приміщення сміттєзвалища, що розташоване на першому поверсі зазначеного будинку та отримала тілесні ушкодження. Смерть новонародженої дитини настала від закритої травми грудей і живота з ушкодженням легень та печінки, крововтратою і розвитком шоку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, посилаючись на занадто суворе покарання, просить вирок суду змінити, призначити їй більш м`яке покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Вказує, що вину свою ОСОБА_5 визнала в повному обсязі, щиро покаялась, займається суспільно-корисною діяльністю, допомагає своїм батькам та має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується. Зазначає, що вчинене нею є не характерним для її поведінки та особи загалом, що безумовно вказує на особливість її стану під час вагітності та пологів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому їй обвинуваченні, а саме умисному вбивстві матір`ю своєї новонародженої дитини відразу після пологів, підтверджуються сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

За встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ст. 117 КК України є правильною.

Покарання ОСОБА_5 призначено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винної та обставини, що пом`якшує покарання, і є також правильним.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_5 покарання врахував її відношення до вчиненого, матеріали, що характеризують її особу, те, що вона за місцем проживання характеризується позитивно, не одружена, офіційно не працевлаштована, однак займається суспільно-корисною працею, не спеціальних обліках не перебуває, є раніше не судимою, і призначив їй покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з яким колегія суддів погоджується.

Підстав для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо стану ОСОБА_5 , викликаному вагітністю та пологами, як підставу для пом`якшення покарання, колегія суддів знаходить безпідставними.

Крім того, відповідно до висновку амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 61 від 27.01.2015, ОСОБА_5 у період часу, до якого відноситься діяння, не виявляла ознак будь-якого психічного розладу, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, душевним захворюванням не страждала, не знаходилась і у стані тимчасового розладу психічної діяльності або в іншому хворобливому стані, який позбавив би її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не знаходилася у стані фізіологічного афекту, не виявляла таких індивідуально-психологічних властивостей, які б суттєво вплинули на її поведінку та здатність в повній мірі розуміти характер власних дій та можливість передбачити їх наслідки.

Підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3