23.03.2012 Справа № 1-64/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2012 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого: судді Кафтанова В. В.

при секретарі: Гаркуші Ю.В., Черняк Ю.В.,

з участю прокурорів Возняковського Т.П., Слизькоухої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, не військовозобовязаного, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого 05.12.2005 р. вироком Іванківського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;16.10.2006 р. вироком Бородянського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 2 місяці; 01.09.2011 р.Ірпінським міським судом Київської обл. за ст. 309 ч.1 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України ,-

встановив:

маючи не зняту та непогашеному в установленому порядку судимість, 05.01.2011 року близько 16.00 год. (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_1 прийшов до кафе «Шинок подалі від жінок»за адресою: смт. Гостомель, вул. Леніна, 344 б . Перебуваючи у кафе ОСОБА_1 помітив у бармена ОСОБА_2 мобільний телефон », який вона положила на барну стійку. Даний телефон належав її цивільному чоловіку ОСОБА_3 В цей час у ОСОБА_1 раптово виникнув умисел на таємне заволодіння вказаним мобільним телефоном. Діючи умисно та реалізуючи свої протиправні наміри, ОСОБА_1 з метою відволікти увагу бармена від телефону замовив собі чай. В той час, коли ОСОБА_4 відвернулася від нього і готувала чай, ОСОБА_1 швидко схопив із барної стійки мобільний телефон С5230»вартістю 750 грн., який належить ОСОБА_3 та поклав його собі до правої кишені куртки. Після цього він швидко покинув кафе «Шинок подалі від жінок»і сівши до маршрутного таксі (точної марки та номерних знаків досудовим слідством не встановлено), поїхав додому в смт. Ворзель , вул. Леніна, 64/2.

Викраденим майном ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд, а саме продав його наступного дня невстановленій особі біля залізничного вокзалу в м.Буча. Зазначеними діями ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 750 гривень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочині визнав повністю, підтвердив обставини скоєння ним злочину викладені в обвинувальному висновку. Давати покази відмовився, згідно оголошених показів він 05.01.2011 р. близько 16.00 год. прийшов у кафе «Шинок подалі від жінок»в смт. Гостомель за адресою вулЛеніна, 344 6 Підійшовши до барної стійки він помітив, що біля бармена на стійці знаходився мобільний телефон «SAMSUNG»рожевого кольору. В цей час у нього раптово виникнув умисел на його таємне викрадення з метою в подальшої його продажи. Він замовив у бармена чай для того, щоб її відволікти та викрасти телефон. Дівчина-бармен відвернулася від нього спиною і почала готувати йому чай. Скориставшись тим, що вона не дивилася в його сторону та оглянувшись навкруги, чи ніхто не дивиться в його сторону, він ривком схопив мобільний телефон із барної стійки та поклав його собі до правої кишені куртки. Потім він швидко вийшов з кафе та відразу сів до маршрутного таксі, яке проїжджало повз нього. Після цього він поїхав додому. Наступного дня він поїхав до м. Бучі та продав викрадений мобільний телефон на ринку біля залізничної станції м. Бучі незнайомій особі за 450 грн. Отримані гроші він потратив на особисті потреби Просить його суворо не карати, стверджує, що більше не стане на злочинний шлях, завдану шкоду відшкодує повністю.

В звязку з тим, що підсудній повністю визнав свою вину, не оспорює докази зібрані по справі, відповідно до ст. 299 КПК України інші докази по справі суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії підсудного правильно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, як умисні протиправні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно. Суд вважає таку кваліфікацію дій підсудного вірною.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер і ступень суспільної небезпечності скоєного, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, особу підсудного та те, що підсудний скоїв тяжкий злочин.

Як особа підсудний ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, неодноразово судимий.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_1 суд знаходить щире каяття в скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину, зявлення із зізнанням.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного суд не вбачає.

Суд виключає з обставин, що обтяжують вину підсудного: «вчинення злочину повторно», т. я. дана обставина є кваліфікуючою за ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного не можливе без ізоляції від суспільства, а тому враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, суд вважає, що виправлення підсудного можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із відбуванням покарання у системі кримінально виконавчих установ.

Враховуючи, що у підсудного має місце сукупність вироків, то суд призначає йому покарання згідно ст. 71 КК України. Речові докази, судові витрати та цивільний позов по справі відсутні. Запобіжний захід підсудному суд залишає без змін - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання по цій статті у вигляді 3 х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 01.09.2011 р., остаточну міру покарання ОСОБА_1 призначити у вигляді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати із моменту затримання, саме з 10.02.2012 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_1 залишається без змін - тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Державної Пенітенціарної Служби України.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд може бути подано апеляцію на протязі 15 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_5