Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1240/2010 Головуючий в 1 інстанції: Ігнатенко О.Й.
Категорія ст.185 ч.3, 304 ч.1 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

28 вересня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Гемми Ю.М.,

суддів Литвиненко І.І., Раєнка В.І.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 червня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, раніше судимий:

30.06.2006 року за ст. ст.186 ч.2, 296 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 27.01.2009 року від подальшого відбування покарання за хворобою згідно постанови суду від 19.01.2009 року;

засуджений за ст.185 ч.З КК України на 4 роки позбавлення волі, за ст.304 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, такий, що не має судимості;

засуджений за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

Міра запобіжного заходу - тримання під вартою.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, такий, що не має судимості;

засуджений за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104, 76 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього обовязків: не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання роботи або навчання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міра запобіжного заходу - підписка про невиїзд.

Постановлено стягнути у відшкодування матеріальної шкоди: з законного представника ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 - 890 грн., з ОСОБА_3, законних представників ОСОБА_6, ОСОБА_8 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_9- 1715 грн.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Вироком суду ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнані винними та засуджені за вчинення таких злочинів.

1. 07 серпня 2009 року близько 16 год.30 хвил., ОСОБА_3, ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, знаходячись на території Херсонського суднобудівного судноремонтного заводу ім. Комінтерну, яка охороняється, шляхом вільного доступу проникли на теплохід «Мемель», звідки таємно викрали електричний кабель, що належить ПП «Аметист», на суму 405 грн. 20 коп., чим спричинили цьому підприємству матеріальну шкоду на вказану суму.

2.16 серпня 2009 року близько 23 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими особами, через вікно проникли у приміщення роздягальні відділення патології лікарні Комсомольського району ім. А. і О. Тропіних м. Херсона, розташованої по вул. Комарова, 2, звідки таємно викрали майно громадянки ОСОБА_10 на загальну суму 890 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

3.19 серпня 2009 року близько 03 години, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими особами, через вікно проникли у приміщення палати № 4 пологового відділення лікарні Комсомольського району ім. А. і О. Тропіних м. Херсона, розташованої по вул. Комарова, 2, звідки таємно викрали майно громадянки ОСОБА_11 на загальну суму 2255 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

4.27 серпня 2009 року близько 03 години, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за попередньою змовою між собою, через вікно проникли у приміщення ординаторської пологового відділення лікарні Комсомольського району ім. А. і О. Тропіних м. Херсона, розташованої по вул. Комарова, 2, звідки таємно викрали майно громадянки ОСОБА_9 на загальну суму 1915 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

При цьому ОСОБА_3, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є неповнолітніми, шляхом умовляння та пропозицій, втягнув їх у злочинну діяльність, а саме у вчинення крадіжок майна ОСОБА_9 та ПП «Аметист».

В апеляції засуджений ОСОБА_3, не оспорюючи доведеність своєї вини, кваліфікацію дій, посилається на суворість призначеного йому покарання. Вважає, що судом не в повній мірі враховані обставини, що помякшують його покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, наявність у нього тяжкого захворювання. З цих підстав просить помякшити призначене йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Вирок щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення апеляції засудженого ОСОБА_3 без задоволення, а вироку щодо нього без зміни, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ст. 185 ч.3, 304 ч.1 КК України, в апеляції засудженим не оспорюються.

Що стосується доводи засудженого ОСОБА_3 про суворість призначеного покарання та про наявність підстав для помякшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, є інвалідом 2 групи, обставини, що помякшують його покарання, такі як, щире каяття, наявність у нього захворювання, на які є посилання в апеляції засудженого. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Врахувавши конкретні обставини справи та дані про особу винного, суд обґрунтовано призначив йому покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі у мінімальних межах, установлених у санкціях ст.ст. 185 ч.3, 304 ч.1 КК України, яке, на думку колегії суддів, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, звільнившись 27.01.2009 року з місця позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив і протягом цього року вчинив умисні аналогічні злочини, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. ( том № 2, а.с. 246, том № 3, а.с.131 -135, 143а)

Підстав для помякшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, як про це просить засуджений в апеляції, колегія суддів не знаходить.

Даних, які б свідчили про те, що у справі неправильно застосований кримінальний закон чи допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміну вироку, не встановлено. Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 22 червня 2010 року щодо нього без зміни.

Головуючий:

Судді: