В И Р О К

іменем України

Справа №1-13/11

Провадження №1/1023/5930/11

26 квітня 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Мазній О.А., за участі прокурора Котяша А.І., захисників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, перекладача: ОСОБА_7, підсудних: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, потерпілих: ОСОБА_12, ( його законного представника ОСОБА_13,) ОСОБА_14, (його законного представника ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, грузина, Громадянина ОСОБА_22 Грузія, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, -

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючого без реєстрації за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, буд. 160, раніше не судимого,-

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, проживаючого без реєстрації за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, буд. 160, раніше не судимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1 КК України

ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_12, Молдова, українця, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, раніше не судимий, -

у вчиненні злочинів, передбачених ст.198 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_10, ХАРІБЕГАШВІЛІ, ОСОБА_9, вчинили умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна із застосуванням насильства і погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілих (грабіж), вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_10, ХАРІБЕГАШВІЛІ, ОСОБА_9, вчинили умисні дії, які виразилися у здійсненні нападу з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров'я осіб, які зазнали нападу (розбій).

ОСОБА_23, вчинив умисні дії, які виразилися в заздалегідь не обіцяному збуті майна, здобутого завідомо злочинним шляхом.

Злочин скоєно при таких обставинах: 28.11.2009 року, у денний час, ОСОБА_8 знаходячись в м. Чернігові, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на відкрите викрадення майна громадян на вулицях м. Славутича Київської області. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_8, ОСОБА_10 і ОСОБА_9, близько 22 години тієї ж доби, на електропоїзді, прибули в м. Славутич, де вжили заходів до пошуку перехожих, з метою заволодіння їх майном. Близько 22 години тієї ж доби ОСОБА_8, ОСОБА_10 і ОСОБА_9, знаходячись біля будинку № 4 Єреванського кварталу м. Славутича, побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_24, і у них виник намір заволодіти майном останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_24 і застосовуючи насильство яке не є небезпечне для життя і здоров'я потерпілого, наніс останньому один удар кистю руки в підборіддя. Від нанесеного ОСОБА_10 удару ОСОБА_24 не втримався на ногах і впав на землю, при цьому випустив на землю сумку, яка була у нього в руках. ОСОБА_10 підняв із землі сумку ОСОБА_24 вартістю 92 гривні і передав її ОСОБА_9, після чого останні разом з ОСОБА_8 зникли з місця вчинення злочину, тобто відкрито заволоділи чужим майном, завдавши потерпілому матеріальної шкоди. В результаті своїх дій ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заподіяли потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на суму 92 гривні, а також заподіяли тілесні ушкодження у вигляді забитття та саден м'яких тканин обличчя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1 від 28.01.2010 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочунну діяльність, близько 22 години 30 хвилин тієї ж доби, ОСОБА_8, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 прибули в центральний парк м. Славутича, де побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_12 і ОСОБА_14, і у них виник намір на відкрите заволодіння майном вказаних громадян. Діючи за попередньо змовою групою осіб, ОСОБА_8, підбіг до ОСОБА_14, і застосовуючи до потерпілого фізичне насильство, яке не є небезпечне для життя і здоров'я потерпілого в момент заподіяння, наніс йому один удар кулаком руки в обличчя, від чого останній не втримався на ногах та впав на землю. Подолавши можливий опір потерпілого, ОСОБА_8, оглянув кишені одягу останнього і виявивши в них мобільний телефоном «Sony Ericsson K530i» вартістю 932 гривні 17 копійок, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «МТС» вартістю 5 гривень, а також гроші в сумі 10 гривень, забрав їх собі. У той же час, ОСОБА_10 і ОСОБА_9, діючи за попередньою змовою групою осіб, підійшли до ОСОБА_12 і застосовуючи до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, нанесли один удар останньому в спину, а коли той не втримався на ногах та впав на землю, продовжили наносити йому удари ногами та руками по голові і тулубу. Коли ОСОБА_9 і ОСОБА_10 подолали можливий опір ОСОБА_12, до них підійшов ОСОБА_8, який почав оглядати зміст кишень потерпілого і знайшовши там мобільний телефон «Sony Eriсsson W880» вартістю 1321 гривна 64 копійки, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «МТС» вартістю 5 гривень, а також гроші в сумі 20 гривень, забрал їх собі. В результаті дій ОСОБА_8, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_14 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 947 гривень 17 копійок, а потерпілому ОСОБА_12 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1346 гривень 64 копійки, а також заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців на лобі, садна на нижньому повіку лівого ока, гематоми на потиличній області, забиття м'яких тканин грудної клітини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 від 28.01.2010 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не бажаючи припиняти свої злочинні дії спрямовані на відкрите заволодіння майном громадян, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 продовжили ходити по місту в пошуках громадян, майном яких можна було б заволодіти. Близько 23 години тієїж доби, знаходячись неподалік від палацу дитячої творчості м. Славутича, ОСОБА_8, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_25 Реалізиючи свій намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_25 і застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, наніс останньому один удар кулаком руки в обличчя, від чого той не втримався на ногах і впав на землю, при цьому випустивши на землю свій мобільний телефон «NOKIA-8800». Бачачи це і бажаючи заволодіти майном ОСОБА_25, ОСОБА_8 підібрав вказаний мобільний телефон «NOKIA-8800» вартістю 5650 гривень 48 копійок, в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв'язку «Life» вартістю 60 гривень, заподіявши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 5710 гривень 48 копійок. Заволодівши майном ОСОБА_25, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зникли з місця вчинення злочину і продовжили шукати перехожих, у яких можна було б відняти їхні речі.

Близько 24 години ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9, знаходилися біля будинку поліклініки СМСЧ-5 м. Славутича і побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_26 Маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном і діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_26, і застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, наніс йому один удар кулаком руки в обличчя, від чого той впав на землю, після чого до потерпілого підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і почали наносити потерпілому удари кулаками рук і ногами по тулубу та голові. Побивши потерпілого, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відкрито заволоділи мобільним телефоном «NOKIA-3600FF» вартістю 1353 гривні 56 копійок, золотим ланцюжком вартістю 5542 гривні 40 копійок, срібним перснем вартістю 123 гривні, і наручним годинником «Festina» вартістю 1285 гривен 84 копійки, які належать ОСОБА_27, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 8304 гривені 80 копійок, а також заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді множинного забиття м'яких тканин і синців на обличчі, які згідно з висновку судово-медичної експертизи № 2 від 28.01.2010 року належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вони ж, 29.11.2009 року, близько 00 годин 30 хвилин, знаходячись біля котеджа № 76 Київського кварталу м. Славутича, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, побачили раніше невідомих їм ОСОБА_16 та ОСОБА_17, і у них виник намір заволодіти майном цих осіб. Діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_8, підійшли до ОСОБА_16 та ОСОБА_17, після чого ОСОБА_8, застосовуючи до потерпілого насильство яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, наніс ОСОБА_16 один удар рукою в обличчя. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_9, маючи намір залякати потерпілих і подолати їх можливий опір, почали виказувати потерпілим погрози застосування до них фізичного насильства і вимагати передати їм наявні у потерпілих мобільні телефони та коштовності. Подолавши волю до опору потерпілих, ОСОБА_8, відняв у потерпілого ОСОБА_16 його мобільний телефон «NOKIA-1680» вартістю 408 гривень 62 копійки, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму. У той же час ОСОБА_10 і ОСОБА_9 відкрито заволоділи мобільним телефоном «LG КР-105» вартістю 249 гривень 01 копійка, золотими сережками вартістю 194 гривні 85 копійок і золотим кільцем вартістю 200 гривень 90 копійок, які належать потерпілій ОСОБА_17, заподіявши останній матеріальну шкоду на загальну суму 643 гривні 91 копійка. Викраденим у ОСОБА_16 і ОСОБА_17 майном ОСОБА_10, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 розпорядилися за власним розсудом.

Крім того, 28.11.2009 року, близько 23 години, ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, знаходячись біля будівлі Будинку дитячої творчості м. Славутича Київської області, побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_20, ОСОБА_19, ОСОБА_18 і ОСОБА_21, і у них виник намір на відкрите викрадення чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_20 та наніс йому один удар кулаком руки в обличчя, і коли ОСОБА_20 захищаючи обличчя, нахилився вперед, то ОСОБА_8 наніс йому ще один удар коліном в область живота, після чого штовхнув і той не втримався на ногах та впав на землю. В цей час діючи самостійно, без попередньої змови з іншими, до ОСОБА_8 приєднався ОСОБА_10, який знайшов поруч пляшку, розбив її і утримуючи в руці осколки пляшки, підійшов до ОСОБА_20 і погрожуючи потерпілому застосуванням даної пляшки і заподіянню нею тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя та здоров'я, почав вимагати від потерпілого передати йому ювелірні вироби і мобільний телефон. Висловивши погрози ОСОБА_20 на підтвердження своїх намірів, ОСОБА_10 і ОСОБА_8 нанесли потерпілому не менш 5 ударів ногами кожний. Побивши ОСОБА_20, ОСОБА_8 і ОСОБА_10 обшукали одяг ОСОБА_20 та відкрито заволоділи його мобільним телефоном «NOKIA N73» вартістю 991 гривня 23 копійки, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Під час того як ОСОБА_8 і ОСОБА_10 били ОСОБА_20 і віднімали у нього його майно, знаходячись поруч ОСОБА_19, ОСОБА_18 і ОСОБА_21 почали кричати та просити ОСОБА_10 і ОСОБА_8 припинити свої дії. Перебуваючи поруч з ними ОСОБА_9, бажаючи подолати можливу протидію потерпілих і придушити їхню волю, підійшов до ОСОБА_21, однієї рукою взяв її за плече, а іншою рукою, утримуючи в ній запальничку, приставив її до горла ОСОБА_21, при цьому він висловив погрозу заподіяти колото-різані рани, що потерпілі сприймали як реальну погрозу їх життю та здоров'ю. Залякавши потерпілих, ОСОБА_9 залишився стояти біля ОСОБА_21, а ОСОБА_10 висловивши потерпілим вимогу віддати йому мобільні телефони, відрито заволодів мобільним телефоном «Sony Ericson W710i» вартістю 1608 гривень 15 копійок який належить ОСОБА_19, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. У той же час ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_18А, і погрожуючи застосуванням насильства яке є небезпечним для життя і здоровя, відняв у неї мобільний телефон «NOKIA-6131» вартістю 814 гривень 05 копійок, мобільний телефон «NOKIA-5310» вартістю 638 гривень 79 копійок і цифровий фотоапарат «SONYDVC-W40», вартістю 1794 гривні 25 копійок, які належать ОСОБА_18, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3247 гривень 09 копійок. Після цього ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_21 і погрожуючи застосуванням насильства яке є небезпечне для життя та здоровя, своєю рукою відняв руку потерпілої від кишені плаття, якою потерпіла намагалася утримати свій телефон в середині кишені, після чого дістав з кишені ОСОБА_21 їй мобільний телефон «NOKIA-7500» вартістю 972 гривні 79 копійок, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму. Заволодівши майном ОСОБА_28, ОСОБА_19, ОСОБА_18 і ОСОБА_21 ОСОБА_8, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 зникли з місця вчинення злочину і надалі розпорядилися викраденим майном за власним розсудом.

29.01.2010 року, близько 13 години, ОСОБА_29І, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_14, дізнався від ОСОБА_10, що той спільно з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 у вечірній час 28.11.2009 року, перебуваючи в м. Славутичі Київської області, вчинили ряд грабежів, в ході яких у громадян викрали їхні мобільні телефони, один цифровий фотоапарат та ювелірні вироби. Знаючи вірогідно про дійсне походження майна, що перебуває в ОСОБА_10, ОСОБА_9 і ОСОБА_8 та одержавши від останніх пропозицію збути викрадене майно, ОСОБА_23 погодився з даною пропозицією і вступив з ними в злочинну змову, спрямовану на збут майна, завідомого здобутого злочинним шляхом. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_23 разом з ОСОБА_10, у якого при собі були викрадені речі, прибув у ломбард, що знаходиться у готелі «Україна» м. Чернігова, де надав допомогу ОСОБА_10 у збуті золотого ланцюжка, золотого кільця і золотих сережок. Після цього, продовжуючи свою діяльність, ОСОБА_23 разом з ОСОБА_10 прибули на центральний ринок м. Чернігова. Там ОСОБА_23 надав допомогу ОСОБА_10 у збуті мобільних телефонів «NOKIA-8800», «Sony Ericsson K530i», «NOKIA N73», «NOKIA N73», «Sony Ericsson W880» «NOKIA-3600FF» «NOKIA-1680» «Sony Ericsson W710i» «NOKIA-6131» «NOKIA-5310» », «NOKIA-7500» та цифрового фотоапарату «SONY DVC-W40».

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_30, провину у скоєному визнав повністю, суду показав, що 28.11.2009 року, приблизно о 16 годині, він з ОСОБА_10 і ОСОБА_9 знаходилися у будинку, який винаймають. В ході розмови ОСОБА_10 запропонував йому і ОСОБА_9 поїхати в м. Славутич і трохи заробити. Заробити він пропонував шляхом залякування людей і віднімання в них речей. Він сказав, що при можливості можна буде в м. Славутич відібрати гроші та інші коштовні речі у п'яних, які зустрінуть на шляху або осіб, які будуть ходити по місту на одинці. Він відразу відмовився від пропозиції ОСОБА_10. Приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_10 подзвонив його знайомий на ім'я ОСОБА_8. В розмові з ОСОБА_8, ОСОБА_10 запитав ОСОБА_9 чи піде той з ним, тому що їх уже очікує ОСОБА_8 біля магазину Союз. ОСОБА_9 погодився піти з ним. ОСОБА_31 ОСОБА_9 у свою чергу запропонував йому також піти з ними випити пива. Вони пішли до магазину, зустрілися з ОСОБА_31, купили пива, потім горілки і знову повернулися на квартиру. В розмові з ОСОБА_31 останній цікавився у нього про м. Славутич, а саме цікавило як там живуть люди. Приблизно о 20 годині 30 хвилин 28.11.2009 року ОСОБА_10 сказав що їм настав час йти на електричку щоб їхати в м. Славутич. Перед виходом ОСОБА_10 сказав, що в м. Славутич вони кого-небудь пограбують. Після цього вони одяглися і вийшли з будинку. В ніч з 28.11.2009 року на 29.11.2009 року ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вдома не ночували. 29.11.2009 року приблизно о 11 годині ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_31 прийшли до дому. Коли вони зайшли додому, він побачив у руках ОСОБА_9 об'ємний кейс. По зовнішньому вигляду присутніх було видно, що вони чимось дуже задоволені. ОСОБА_9 запитав у нього, чи не хоче він подивитися, що в кейсі. Коли відкрили кейс, то він побачив що там є мобільні телефони «Nokia 8800», «Sony Ericsson W-530 і», розкладний, Nokia N-73, чорного кольору, LG КР-105, з верхньою панеллю чорного кольору, нижньою сірого кольору; «Sony Ericsson W-880», чорного кольору, «Sony Ericsson W-710 і», чорного кольору, «Nokia-6231», Nokia-7500», «Nokia-1680», «Nokia-3600FF чорного кольору; цифровий фотоапарат «Sony DVC-W40». Він відразу зрозумів, що речі які показав йому ОСОБА_9 були крадені. На запитання присутніх скільки будуть коштувати показані мобільні телефони і цифровий фотоапарат, він відповів, що за них можна одержати приблизно дві тисячі п'ятсот гривень. ОСОБА_9 в ході розмови з ним сказав, що бачив його дівчину ОСОБА_18 в м. Славутичі біля кафе-бару «Сова», і він остаточно зрозумів, що хлопці були у м. Славутичі. Знаходячись на кухні ОСОБА_10 сказав «оціни перлину колекції», після чого ОСОБА_31 з внутрішньої кишені своєї курточки дістав ланцюжок з металу жовтого кольору. ОСОБА_31 дістав дві сережки, кільце з камінчиками білого кольору у вигляді зиґзаґа і золоте кільце. На руці у ОСОБА_9 він побачив наручний годинник «Festina», яких раніше у того не було. Приблизно о 12 годині 30 хвилин 29.11.2009 року ОСОБА_10 запропонував йому піти прогулятися по м. Чернігову і одночасно подивитися, де можна продати викрадені речі. З собою він взяв золотий ланцюжок, золоті сережки і золоте кільце. Разом з ОСОБА_10 вони поїхали в центр м. Чернігова, де золоті вироби він продав у ломбарді готелю «Україна» за 6500 гривень. Потім вони повернулися до себе додому, забрали всі телефони, відвезли їх на центральний ринок і продали раніше невідомому чоловіку за 2500 гривень. Повернувшись додому, ОСОБА_10 розділив усі отримані гроші між собою, ОСОБА_9 і ОСОБА_31 порівну. Йому хлопці грошей за допомогу у продажі речей не давали. На даний час у скоєному розкаюється, просив не застосовувати сувору міру покарання.

Підсудний ХАРІБЕГАШВІЛІ Г.Г., у судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. Проте вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України не визнав повністю. Суду повідомив, що погано пам,ятає що відбувалося так як був у нетверезому стані. Судом було оголошено його покази на досудовому слідстві, які він підтвердив. З даних показів вбачається, що 08 листопада, близько 19 години йому подзвонив ОСОБА_9 або ОСОБА_10, і запропонував зустрітися. Коли він прийшов до «Макдональдсу» то ОСОБА_10 і ОСОБА_32 вже були там. Вони запропонували випити горілки. Випивши, вони втрьох поїхали на залізничний вокзал, де продовжили вживати горілку. Під час цього ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запропонували йому поїхати з ними в м. Славутич до їхніх знайомих дівчат. Близько 21 години вони сіли в електропоїзд і поїхали в ОСОБА_3. Коли вони їхали в ОСОБА_3, то в них з собою ніяких речей не було. У ОСОБА_3 приїхали близько 22 годин. Коли вийшли з електропоїзда, то всі разом підійшли до якогось двоповерхового будинку, який неподалік від будинку автовокзалу. Через якийсь час ОСОБА_10 і ОСОБА_9 сказали, що підуть до своїх знайомих дівчат подивитися чи вдома ті, йому казали почекати біля бару. Після цього ті пішли. Хвилин через 20 вони вернулися, і у них з собою була сумка. Від бару вони всі пішли по дорозі у напрямку міста, зайшли в парк, там він побачив двох не знайомих молодих людей. ОСОБА_10, ОСОБА_9 побачивши молодих людей, про щось між собою почали розмовляти. Потім вони підійшли до тих хлопців і почали вимагати від них віддати їхні мобільні телефони. Незнайомі хлопці сказали, що мобільних телефонів у них немає. На це ОСОБА_10 і ОСОБА_9 почали бити тих хлопців. Він побачив бійку, підбіг к одному хлопцю і наніс тому один удар рукою в область грудей. Від удару той впав на землю. В це час він бачив, як ОСОБА_10 і ОСОБА_9 били іншого хлопця. Побивши хлопців вони оглянули їхні речі та знайшовши мобільні телефони забрали їх собі. Один з тих телефонів у хлопця він забрав сам. Від парку вони пішли по місту. Коли дійшли до якогось будинку, то він побачив, що перед ними йшов раніше невідомий йому хлопець. Він вирішив забрати у того хлопця мобільний телефон, наздогнав його та нічого не кажучи, наніс тому один удар кулаком руки в область потилиці. Від удару той хлопець впав на землю. При падінні хлопець випустив свій мобільний телефон і він забрав його собі та повернувся до ОСОБА_10 і ОСОБА_9. Після цього вони пішли далі по місту шукати людей, у яких можна було б викрасти їхні речі. Коли вони дійшли до якогось великого білого будинку, то він побачив, компанію з одного хлопця і трьох дівчат. Коли ОСОБА_10 і ОСОБА_9 підійшли до тієї компанії, то вони почали щось казати тим хлопцю і дівчатам. В цей час хлопець з тієї компанії почав бігти в його бік. Він схопив хлопця рукою за одяг і утримуючи привів його назад до компанії. Коли підвів хлопця, то ОСОБА_10 і ОСОБА_9 почали вимагати у присутніх віддати їм свої мобільні телефони. Після цього ОСОБА_9 підбіг до хлопця і почав бити того руками. Від нанесених ОСОБА_9 ударів хлопець не впав. Переставши бити хлопця ОСОБА_9 відійшов від того і підійшов до них. ОСОБА_10 в цей час стояв біля дівчат. Як тільки ОСОБА_9 підійшов до дівчат, вони з ОСОБА_10 почали вимагати у них мобільні телефони. Після цих вимог він підійшов до однієї з дівчини і та віддала йому в руки свій мобільний телефон. Коли він забрав телефон, то побачив, що дівчина тримає в руках сумку. Тоді він вирвав сумку з її рук. Оглянувши її вміст він забрав собі з сумки цифровий фотоапарат. Після цього він підійшов до третьої дівчини, силою відняв її руку від кишені плаття і дістав з кишені мобільний телефон, який забрав собі. Після цього вони з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залишили їх і пішли далі. Пройшовши деяку відстань він побачив незнайомого чоловіка. Коли порівнявся з чоловіком, то наніс тому удар кулаком в груди. Від нанесеного удару чоловік впав на землю. ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обступили чоловіка і нанесли кожний по кілька ударів. Переставши бити чоловіка хлопці схилилися над ним і почали оглядати кишені. Він теж почав оглядати чоловіка і виявивши на шиї того ланцюжок, зірвав та забрав собі. ОСОБА_31 біля чоловіка він знайшов перстень який теж забрав собі. В цей час ОСОБА_10 і ОСОБА_9 закінчили оглядати кишені чоловіка. Чи знайшли вони у того щось коштовне він не знає, в руках у них він ніяких предметів не бачив. Після цього вони з ОСОБА_10 і ОСОБА_9 пішли далі по дорозі, дійшли до якихось одноповерхових будинків. Там він побачив, що попереду них йдуть хлопець і дівчина. Вони з ОСОБА_10 і ОСОБА_9 вирішили забрати у тих їхні речі. Наздогнавши їх, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 почали вимагати у хлопця і дівчини їх мобільні телефони. Злякавшись, хлопець почав тікати, а дівчина залишилася стояти на місці. ОСОБА_10 і ОСОБА_9 вслід хлопцю почали кричати щоб той повернувся до своєї дівчини і хлопець вернувся до них. Як тільки хлопець підійшов, то він долонею наніс удар в обличчя. Після цього ОСОБА_9 і ОСОБА_10 повторили свої вимоги віддати мобільні телефони. Ці люди були перелякані, тому хлопець дістав свій мобільний телефон і віддав йому, а дівчина віддала ОСОБА_10 і ОСОБА_9 свої сережки і кільце. Після цього вони пішли далі по місту у пошуках таксі. Знайшовши таксі вони поїхали в м. Чернігів до нього додому. Наступного дня вони продали викрадені речі. Частину викрадених речей допомагав продавати раніше не знайомий йому хлопець на ім'я ОСОБА_30. Гроші від продажу викрадених речей розділили між ним, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 порівну. Усім дісталося приблизно по 2100 гривень. Денису вони грошей не давали. У вечері 30 листопада його затримали працівники міліції.

Підсудний ОСОБА_9, у судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. Проте вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України не визнав повністю. Суду повідомив, що погано пам,ятає що відбувалося так як пройшло багато часу. Оголошені в судовому засіданні покази які давав на досудовому слідстві не підтвердив, так як дані покази давав під примусом. Проте із його показів вбачаться, що 28 листопада 2009 року, у другій половині дня, він перебував будинку у м. Чернігові, ОСОБА_10 запропонував йому заробити грошей, а саме силою відбирати мобільні телефони та інші цінності у перехожих, і він погодився. Увечері цього ж дня, ОСОБА_10 сказав, що їм потрібно зустрітися з кимось біля магазину «Союз», розташованого на розі пр-ту ОСОБА_25 і вулиці Бойова. Коли вони вдвох прийшли до вказаного магазину, там їх чекав хлопець «кавказької» національності. Павло познайомив їх, той назвався ОСОБА_31. У ході розмови ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_31 «їдемо?». Гоча відповів так. По цих словах він зрозумів, що ОСОБА_31 також буде з ними відбирати у перехожих цінності. ОСОБА_31 саме тоді йому стало відомо, що для цього вони поїдуть у м. Славутич. Крім того там у нього склалося враження про те, що ОСОБА_10 і ОСОБА_31 про це домовилися заздалегідь. Вони втрьох направилися до залізничного вокзалу, де сіли на електропоїзд до м. Славутича. По дорозі про вчинення грабежів говорили небагато, розмова була про напади на самотніх перехожих і людей, які перебувають у нетверезому стані. Приїхавши в м. Славутича вони з вокзалу пішли праворуч і пройшовши недалеко побачили чоловіка з невеликою чорною сумкою в руках. Пройшовши спочатку повз нього, ОСОБА_10 розвернувся і направився до нього. За ОСОБА_10 вони з ОСОБА_31 теж підійшли до того чоловіка. Поки він йшов, то бачив що ОСОБА_10 наблизився до чоловіка і розмахнувшись правою рукою повалив чоловіка на землю. Після того, як чоловік впав, ОСОБА_10 забрав у нього з рук сумку і передав йому. Ні він, ні ОСОБА_31 того чоловіка не били, вони просто не заважали ОСОБА_10. Відійшовши від місця, де відбувся перший напад на 100-150 метрів, знаходячись біля якогось багатоповерхового будинку, вони оглянули викрадену сумку і викинули з неї все що там було, оскільки воно було не цінне. Далі вони прийшли в парк. Пройшовши деяку відстань вони помітили, що за ними йдуть двоє хлопців. Після цього, діючи з раніше досягненною домовленістю, дочекавшись коли хлопці порівняють з ними, напали на них. Він і ОСОБА_10 по одному разу вдарили одного з хлопців кулаками в обличчя, а іншого вдарив ОСОБА_31. Від ударів хлопці впали на землю, вони сказали хлопцям не підніматися, віддати мобільні телефони і все коштовне. Після цього у тих хлопців забрали два мобільні телефони «Sony Ericsson», виключили їх і він поклав їх у сумочку, якою заволоділи раніше. Пройшовши через парк вони пішли серед багатоповерхових будинків. Він побачив неподалік хлопця, до якого направився ОСОБА_31. Підбігши до того хлопця, ОСОБА_31 вдарив його і той, падаючи, щось впустив. Гоча підібрав цей предмет, а хлопцю сказав, що помилився. Коли ОСОБА_31 підбіг до них з ОСОБА_10, то він побачив, що в руці ОСОБА_31 був мобільний телефон «Nokia 8800». Викрадений мобільний телефон він також поклав у викрадену сумку. Далі через двори вони вийшли до великого будинку білого кольору, де на порозі або якомусь темному виступі сидів молодий хлопець і три дівчини. Вони не домовляючись направилися до них. Особисто він пішов в їх бік, щоб забрати щось коштовне, тобто діяв згідно з домовленістю з ОСОБА_10. Коли вони підійшли до тієї компанії, ОСОБА_31 вдарив хлопця кулаком по голові, хлопець спочатку впав, потім піднявся і став тікати. ОСОБА_10 наздогнав хлопця і привів до них. Він же підійшов до однієї з дівчат і непомітно підніс до її горла запальничку «Criket», сказавши при цьому, що це ніж і якщо вона буде поводитися погано, то переріже їй горло. Дівчина його дій злякалася почала просити, щоб він її не чіпав. Інших дівчат ніхто не чіпав так як після наказу віддати мобільні телефони і все коштовне, вони передали їм мобільні телефони і фотоапарат. При цьому ті попросили не забирати їх сім картки, на що вони дозволили їх залишити. Скільки було телефонів він точно не пам'ятає, пам'ятає, що було два розкладні телефони один «Nokia», інший «Sony Ericsson». Все викрадене він знову поклав у сумку де зберігалися інші викрадені телефони. Після цього вони пішли через двори, побачили чоловіка, який йшов назустріч і був сам. Коли чоловік порівнявся з ними, ОСОБА_31 нічого йому не кажучи вдарив того кулаком правої руки в обличчя. Від удару той впав і вони з ОСОБА_10 підбігши до нього кожний по одному разу вдарили ногами. Після цього він став знімати годинник з руки чоловіка, ОСОБА_10 став знімати з пальця руки чоловіка перстень з чорним каменем, а ОСОБА_31 став знімати з шиї чоловіка золотий ланцюжок. Крім цього знайшли у чоловіка мобільний телефон «Nokia» слайдер. Все викрадене вони поклали в сумку і пішли звідти. Відійшовши від місця нападу на чоловіка близько 500 метрів, побачили перед собою молодого хлопця і дівчину, а коли порівнялися з ними, то ОСОБА_31 вдарив хлопця кулаком в обличчя. Хлопець впав, коли піднявся, то став тікати. Він крикнув хлопцю, що той боягуз, оскільки кинув свою дівчину. Хлопець зупинився і став повертатися до них. В цей час дівчині сказали віддавати все коштовне, а саме золоті кільця, які були в неї на пальцях рук. Дівчина зняла кільця і передала їх ОСОБА_10. Після цього дівчина попросила повернути їй одне кільце, яке особисто для неї дуже цінне і запропонувала взамін золоті сережки. Він послухавши дівчину, попросив ОСОБА_10 повернути їй кільце. ОСОБА_10 погодився і розкривши долоню, де знаходилися викрадені золоті вироби, дав дівчині можливість забрати саме те кільце, яке їй дороге. Чи забирали, щось у хлопця тієї дівчини він не знає, тому що на нього не звертав уваги. Залишивши їх, вони пішли до бару «Сова». Там на таксі домовилися про поїздку в Чернігів. Наступного дня, 29.11.2009 року, ОСОБА_10 і ОСОБА_23 забравши викрадене майно, пішли його продавати. Коли через якийсь час ОСОБА_10 і ОСОБА_23 повернулися, то принесли гроші, які одержали за продаж викраденого. Гроші розділили їх між собою порівну, тобто між ним, ОСОБА_10 і ОСОБА_31. ОСОБА_23 грошей не давали. З усього викраденого вони не продали тільки мобільний телефон «LG», оскільки за нього давали зовсім мало грошей. Годинник, який він зняв з руки чоловіка, він залишив собі і носив на руці. Перстень з чорним каменем вони подарували Гузю Євгенові, про походження персню вони тому нічого не говорили.

Підсудний ОСОБА_10, у судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини вчинення злочину. Проте вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України не визнав повністю. Суду повідомив, що погано пам,ятає що відбувалося так як пройшло багато часу, хто із них що робив не пам,ятає, проте, покази які він давав на досудовому слідстві не підтверджує. Із показів які він давав на досудовому слідстві вбачається,що 28.11.2009 року він з ОСОБА_9 та ОСОБА_23 знаходилися у квартирі яку винаймають. Близько 17 години йому на мобільний подзвонив ОСОБА_31 і запропонував поїхати у м. Славутич щоб заробити грошей. Коли він запитав того яким чином вони це зроблять, то ОСОБА_31 відповів, що будемо віднімати у людей їх речі. На той час йому дуже потрібні були гроші на власні потреби і він з пропозицією ОСОБА_31 погодився. Знаючи те, що ОСОБА_9 теж потрібні гроші, він у свою чергу запропонував і тому поїхати з ним і ОСОБА_31 у м. Славутич, на що останній погодився. Зустрівшись на домовленому місці з ОСОБА_31 вони з ОСОБА_9 продовжили розмову про можливий способі заробити. Вони домовилися, що поїдуть на електропоїзді в м. Славутич, там будуть ходити по місту, шукати самотніх або п'яних перехожих і віднімати у них коштовні речі та гроші. Якщо ті не будуть добровільно віддавати їм свої речі, то вони будуть бити тих людей і силою віднімати в них речі, при цьому ролі не розподіляли, а домовилися діяти по обстановці. Вживши в Чернігові спиртне вони з ОСОБА_9 і ОСОБА_31 близько 22 години приїхали в ОСОБА_3. Вийшовши з вокзалу пішли в місто. Пройшовши метрів 100 зайшли у двір якогось будинку, там він побачив раніше незнайому людину, яка несла на плечі сумку. Всі разом вони підійшли до тієї людині і він першим наблизився до нього. Нічого не кажучи, правою рукою внутрішньої областю ліктя наніс людині удар у шию. Від даного удару чоловік впав на землю. Після цього ОСОБА_9 підійшов до чоловіка і зняв у нього з плеча сумку. Більше вони чоловіка не били, почали йти у бік. По дорозі ОСОБА_9 відкрив сумку і вони її оглянули. У сумці знаходилися речі, які їм були не потрібні, тому вони їх з сумки викинули. Потім всі разом вони пішли далі по місту. Пройшовши якусь відстань вони зайшли в парк. Проходячи по парку він побачив двох молодих хлопців. У них з ОСОБА_9 і ОСОБА_31 був намір віднімати у людей їх речі, тому діючи з раніше досягненною домовленістю, вони підійшли до тих хлопців. Гоча першим, нічого нікому не кажучи, підійшов до одного з хлопців і кулаком правої руки наніс тому удар по обличчя. Від отриманого удару хлопець впав на землю. Практично з початком дій ОСОБА_31, він і ОСОБА_9 підбігли до іншого хлопця і фактично одночасно нанесли тому по одному удару. Від отриманих ударів другий хлопець також впав на землю. Лежачи на землі хлопці нічого не казали і на допомогу не кликали. Більше вони тих хлопців не били. Далі він стояв біля хлопців і бачив як ОСОБА_31 оглядав кишені хлопця, якого сам повалив на землю, дістав звідти мобільний телефон і 10 гривень, а ОСОБА_9 оглянувши кишені другого хлопця, знайшов у того мобільний телефон і 20 гривень, які забрал собі. Після цього вони залишили хлопців і пішли далі по місту. Відійшовши на деяку відстань, вони оглянули викрадені мобільні телефони, це були два мобільні телефони «Соні Еріксон», але різних моделей. Мобільні телефони вони поклали у сумку, яку викрали перед цим і яку носив ОСОБА_9, а гроші забрал собі ОСОБА_31. Після цього вони всі разом пішли далі по місту у пошуках перехожих, у яких можна було б відняти їхні речі. Коли вони дійшли до якогось великого білого будинку, стояли курили, в цей час він побачив, як повз них проходив раніше невідомий хлопець. Не розмовляючи із ними ОСОБА_31 наблизився до того хлопця і наніс йому один удар кулаком руки у область голови. Від удару хлопець впав на землю. Коли падав, то у нього з кишені випав мобільний телефон. Гоча підняв телефон з землі, тримаючи його в руках сказав хлопцю, що він нібито помилився, після чого підійшов до його та ОСОБА_9. Гоча показав телефон який забрав у хлопця і він побачив, що це був мобільний телефон «Nokia-8800». Даний мобільний телефон ОСОБА_31 передав ОСОБА_9 і той сховав його у викрадену раніше сумку. Постоявши трохи вони всі разом пішли далі по місту. Пройшовши недалеко, практично біля того ж будинку, де ОСОБА_31 відняв телефон у хлопця, вони побачили групу молодих людей з 1 хлопця і 3 дівчат. Ці молоді люди стояли на ґанку будинку. Оглянувшись по сторонам, переконавшись що поруч нікого немає, вони з ОСОБА_9 і ОСОБА_31 підійшли до тих молодих людей. Він перший почав розмовляти з молодими людьми і щоб приспати їхню пильність. В цей час ОСОБА_31 підійшов до хлопця, який був у тій компанії і нічого не кажучи почав наносити тому удари по голові та тулубу. Хлопець пручався, вирвався від ОСОБА_31 і почав тікати. Хтось з них наздогнав хлопця і привів назад. Як тільки хлопця привели назад присутні дівчата почали кричати і просили щоб вони не були хлопця. Щоб їх налякати, він взяв у руки пивну пляшку, яка стояла на парапеті, демонстративно розбив її об парапет, викинув з руки і сказав присутнім дівчатам щоб вони не кричали. Побачивши його дії з пляшкою дівчата перестали кричати і стояли мовчки. Після цього він підійшов до хлопця, наніс йому кілька ударів кулаком по спині. При цьому він сказав хлопцю щоб той лежав і не смикався. ОСОБА_31 він побачив біля хлопця мобільний телефон, який лежав на землі. Він підняв телефон і поклав його собі в куртку. ОСОБА_9 і ОСОБА_31 в цей час знаходилися біля дівчат. Хтось з них почав говорити дівчатам щоб ті віддали їм усі свої речі. Одна з дівчат відразу ж віддала йому свій мобільний телефон «Соні Еріксон», розкладний. До іншої дівчини підійшов ОСОБА_31 і та віддала йому свій мобільний телефон «Нокіа». ОСОБА_31 у тієї дівчини з собою була сумка. Гоча схопив її сумку, вирвав з рук і почав оглядати. У сумці він знайшов ще мобільний телефон «Нокіа» і цифровий фотоапарат «Соні». Ці речі ОСОБА_31 також забрал собі, а сумку повернув дівчині. Коли друга дівчина попросила ОСОБА_31 щоб він повернув їй хоча б сім карки, то ОСОБА_31 віддав їй дві сім картки, а решту залишив собі. Потім ОСОБА_31 підійшов до третьої дівчини і висловив вимогу щоб та віддала йому мобільний телефон. Дівчина, напевно, не хотіла віддавати свій телефон і притримувала його своєю рукою в кишені плаття. Гоча силою відірвав руку дівчини від кишені і дістав з нього мобільний телефон «Нокіа», який забрал собі. Після цього вони залишили цю компанію і пішли від них. Під час усього цього ОСОБА_9 знаходився поруч з дівчатами. Йдучи далі всі викрадені речі склали ОСОБА_9 в сумку. Після цього вони всі разом пішли далі по якійсь доріжці. Проходячи по доріжці він побачив, що назустріч їм йде чоловік. Діючи за ранішою домовленістю вони наблизилися до того чоловіка. Гоча проходячи повз чоловіка, ніщо не кажучи наніс йому один удар рукою в обличчя. Від удару той впав на землю. Піднявшись з землі чоловік встав на ноги, однак в цей час ОСОБА_9 наніс йому один удар ногою в обличчя і чоловік впав на землю. Коли чоловік лежав на землі, він підійшов до нього і теж наніс один удар ногою в область голови. Чоловік залишилася лежати на землі і нічого не говорив. Потім ОСОБА_9 почав знімати з руки того його наручний годинник. Він також нахилився над чоловіком і почав оглядати його руки. На одній з рук він побачив великий перстень, зняв його з пальця і забрал собі. В це ж час ОСОБА_9 знімав з другої руки чоловіка його годинник. ОСОБА_33 оглянув шию чоловіка і знайшовши там ланцюжок, зірвав і забрал собі. Коли вони з ОСОБА_9 і ОСОБА_33 забрали речі того чоловіка, то залишили його і пішли. Після цього, вони всі разом пішли далі по доріжці в напрямку залізної дороги. Пройшовши метрів 500 вони побачили хлопця і дівчину. Підійшовши до них вони запитали де можна знайти таксі. Хлопець почав пояснювати де в Славутичі можна піймати таксі. В цей час ОСОБА_33, діючи за попередньою домовленістю про крадіжки майна, підійшов до хлопця і нічого йому не кажучи наніс один удар рукою в обличчя. Хлопець від удару трохи похитнувся, але встояв на ногах, після чого почав тікати від них, а дівчина залишилася стояти поруч з ними. Вона була перелякана. ОСОБА_9 у слід хлопцю крикнув «боягуз, ти ж з дівчиною, йди сюди!». Після цих слів хлопець зупинився і повернувся до них. Як тільки він підійшов, то вони сказали хлопцю і дівчині щоб вони віддали їм свої мобільні телефони і коштовності. Дівчина зняла зі своїх рук два кільця, пари сережок і віддала їх йому. ОСОБА_31 вона віддала йому свій мобільний телефон «LG». Віддавши речі дівчина почала просити щоб вони повернули їй одне кільце і він повернув їй його. ОСОБА_31 вони віддали дівчині сім картку з її телефону. В це ж час ОСОБА_31 забрав у хлопця його мобільний телефон, але повернув сім картку. Після цього вони залишили молодих людей і пішли шукати таксі. На таксі поїхали в м. Чернігів де ночували у будинку ОСОБА_31. Наступного дня, ранком вони з ОСОБА_9 і ОСОБА_31 приїхали на квартиру яку винаймають. Там показали все викрадене ОСОБА_23 і розповіли про його походження та про свій намір продати все це. ОСОБА_23 викликався допомогти їм у продажі викраденого. Взяв викрадені телефони, фотоапарат і золоті вироби він і ОСОБА_23 поїхали в місто, де ювелірні вироби здали в ломбард, а мобільні телефони продали на центральному ринку незнайомому чоловікові. Повернувшись додому всі виручені від продажу викраденого майна гроші вони розділили між собою порівну. ОСОБА_23 вони грошей не давали.

Оцінивши досліджені по справі докази, суд вважає, що провина підсудних в інкримінованому діянні підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, а саме:

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_24, про те, що 28.11.2009 року, близько 22 години, він на електропоїзді приїхав в м. Славутич. Від вокзалу пішов до себе додому в Добринінський квартал. Коли проходив повз одного з будинків Єреванського кварталу, то до нього підійшли троє раніше невідомих хлопців. Всі вони були високого зросту, двоє середньої статури, один був міцною (щільної) статури. Один з парубків середньої статури наблизився до нього і нічого не кажучи наніс один удар кистю руки в область підборіддя. Від удару він впав на землю. Падаючи випустив з руки сумку, яка впала на землю поруч з ним. Знаходячись на землі побачив, як його сумку підібрав один з вказаних парубків і почав тікати вглиб Єреванського кварталу. Слідом за тим парубком побігли і його товариші.

Показаннями потерпілого ЩЕВКУН О.М., в судовому засіданні про те, що 28.11.2009 року, близько 20 години, він з ОСОБА_14 пішов гуляти в місто. Близько 22 години 30 хвилин тієї доби вони з ОСОБА_14 знаходилися у міському парку. У них виникла необхідність оправити свої потреби і переконавшись, що у парку нікого поруч не було підійшли до забору школи № 3 і почали справляти свої потреби. Коли закінчили це робити, то він побачив, що повз них пройшли троє невідомих хлопців. Щоб не привертати до себе увагу він і ОСОБА_23 залишилися стояти на своїх місцях. Ті троє хлопців пройшли повз них далі і опинилися у нього за спиною. Потім він відчув, що позаду до нього хтось підбіг і наніс практично одночасно один удар по ногах і один удар у спину. Від даних ударів він впав на землю. Після падіння опинився на лівому боці. Знаходячись на землі побачив, що біля нього стояли двоє раніше невідомих парубка слав,янської зовнішності. Ці парубки почали наносити йому удари ногами по тулубу і голові. Скільки саме було нанесено ударів, точно сказати не може. Парубки знаходилися по відношенню до нього спереду і всі їхні удари були спрямовані в обличчя і груди. Коли його припинили бити, то він побачив, що до нього підійшов парубок кавказької зовнішності і почав щось казати, що саме той казав він не зрозумів. Кавказець нахилився над ним і почав своїми руками лазити по його кишенях. Робив він це різко, демонстративно і він чув, що тканина пальто почала розриватися. У лівій кишені пальто знаходився його мобільний телефон «Sony Ericsson W880». Знайшовши кавказець забрал його собі. Там же в лівій кишені пальто той знайшов 20 гривень, які також забрал собі. Під час того як кавказець оглядав його кишені і забирав речі, він побачив, що ОСОБА_23 лежав на землі неподалік. Поруч з ним стояв один з парубків, що напали на них. ОСОБА_34 опинився на землі не знає, тому що цього не бачив. Забравши у нього телефон і гроші, один з парубків на чистій російській мові сказав йому і ОСОБА_14 лежати на землі не менш 20 хвилин, а якщо ні, то вони пригрозили фізичною розправою. Після цього парубки пішли в глиб парку у напрямку Київського кварталу.

Аналогічними показаннями потерпілого ОСОБА_14, даними в судовому засіданні.

Оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_25, про те, що 28.11.2009 року, у вечірній час, він зі своїми знайомими Борисом і Кирилом відпочивали у барі «Наутілус». Під час відпочинку він з хлопцями вживав спиртне, до ночі сп'янів. Через сп'яніння вирішив завершити свій відпочинок і піти додому. Близько 00 годин 40 хвилин 29.11.2009 року попрощався зі своїми товаришами, вийшов з бару на вулицю. Коли вийшов на вулицю направився у Талліннський квартал. Через кілька хвилин, коли підходив до будинку Палацу дитячої творчості, почув що за ним хтось йде. По частоті кроків зрозумів, що за ним йшло кілька людей, однак скільки точно їх було сказати не може, тому що до тих людей не обертався. Пройшовши ще кілька кроків відчув сильний удар у потилицю. Від несподіванки і сили удару впав на землю. Коли падав, то побачив, що у нього з кишені куртки випав його мобільний телефон. Коли почав підніматися, то побачив, що біля нього стояв раніше не знайомий хлопець кавказької зовнішності. Той з великим акцентом сказав: «Вибач, помилився». На деякій відстані від нього і незнайомого кавказця стояли ще двоє молодих людей. Кавказець підняв з землі його мобільний телефон, забрав собі і нічого не кажучи побіг в бік Кіноконцертного комплексу. Двоє молодих людей, які стояли осторонь, також побігли в бік Кіноконцертного комплексу, з чого він зробив висновок, що ці троє булі разом.

Оголошеними показаннями потерпілого ОСОБА_26, в судовому засіданні про те,що 28.11.2009 року, протягом дня він знаходився в готелі «Європейський». Близько 23 години 45 хвилин вийшов з готелю і пішов у кафе. Від готелю перейшов через дорогу і пройшовши повз котлован направився до «Таллінна». Коли проходив повз поліклініку, то почув, що спереду хтось йде. Скільки людей йшло назустріч не визначав, але їх кроки були швидкими. Не доходячи до тих людей звернув по доріжці і пішов далі. Коли пройшов ще деяку відстань, то ті люди його наздогнали, він відчув що хтось схопив його двома руками за шию і сильно штовхнув вперед. Від несподіванки і сили поштовху впав на пішохідну доріжку. Як тільки впав, то відразу ж почав відчувати сильні удари кулаками рук і ногами по тілу і голові. Скільки саме було нанесено ударів, сказати не може, однак били його не менш двох людей. Ці удари наносилися йому одночасно з лівого і правого боку. У що були одягнені люди, що напали на нього, він не бачив. Від нанесених ударів, імовірно знепритомнів тому, що коли прийшов до тями то поруч з ним нікого не було. Піднявшись з землі почав дзвонити своїм співробітникам. Після цього повернувся в готель, де його оглянув лікар компанії «НОВАРКА». Там же в готелі виявив, що у нього зник наручний годинник, перстень, мобільний телефон і золотий ланцюжок. Ці речі у нього могли викрасти тільки ті люди, які його побили.

Показаннями потерпілого ОСОБА_16, в судовому засіданні про те, що 28.11.2009 року, близько 22 години, він зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_17, з якою гуляли по місту. Близько 24 години вони знаходився в районі кругової дорожньої розв'язки при виїзді з міста, направилися у бік залізної дороги. Там їх ззаду наздогнали троє незнайомих молодих хлопців. Наздогнавши їх, хлопці стали перед ними і хтось з них запитав, де можна піймати таксі. Він почав пояснювати де вони можуть знайти таксі. В цей час хлопець із зовнішністю кавказця зненацька, нічого не кажучи, наніс йому удар кулаком правої руки в праву щоку. Від нанесеного удару він трохи втратив рівновагу, однак встояв на ногах. Кавказець знаходився неподалік, а інший з тих направився до нього зі словами, що у нього нібито хтось порізав сестру і він буде в місті всіх різати. Потім той розвернувся і підійшов до ОСОБА_17. Кавказець і другий парубок, який був вдягнений у темну куртку, підійшли до нього і вдвох почали вимагати, щоб він віддав їм всі коштовності і мобільний телефон. При цьому хлопець у темній куртці сказав йому, що вони поріжуть ОСОБА_17, якщо він не виконає вимоги. В це же час хлопець в коричневому пальто, який знаходився біля ОСОБА_17, вимагав у неї її мобільний телефон, серги і інші коштовності. Відчуваючи фізичну перевагу хлопців, що напали на них, він дістав з кишені куртки свій мобільний телефон і простягнув їм. Кавказець взяв у нього телефон і запитав чи є у нього ще коштовні речі. Він відповів, що не має. В це ж час ОСОБА_17 віддала хлопцю в коричневій куртці свій мобільний телефон, два кільця і серги. Коли хлопці забрали їхні мобільні телефони, вони дістали з них сім-картки і повернули їм. Після цього ОСОБА_17 почала просити хлопців щоб ті не забирали в неї одне з кілець, тому що це пам'ять про батька. Через якийсь час вони все-таки погодилися і повернули їй одне кільце, а все інше залишили собі. Після цього ті троє хлопців швидко пішли убік залізної дороги.

Аналогічними показаннями потерпілої ОСОБА_17, даними в судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_20В, в судовому засіданні про те, що 28.11.2009 року, у вечірній час, він з ОСОБА_18, ОСОБА_19 Дар'єю і ОСОБА_21 гуляли по місту. Близько 22 години всі прийшли до будинку Палацу дитячої творчості(ПДТ). Там сіли на лавки. Близько 22 години 50 хвилин, він побачив що повз них пройшли троє раніше незнайомих хлопців. Вони до їхньої компанії не підходили, пройшли повз та зайшли за кут будинку ПДТ. Він побачив, що ці хлопці виглянули з-за кута будинку і дивилися в їхній бік. Близько 23 години хлопці вийшли з-за кута будинку і підійшли до них. Один з них був щільної статури, кавказької національності (ОСОБА_8). Другий парубок був слов'янської зовнішності, ростом 180-182 см., був вдягнений у одяг спортивного стилю чорного кольору (ОСОБА_10). Третій парубок невисокого росту, слов'янської зовнішності, був вдягнений у одяг спортивного стилю, куртка мала білі смуги (ОСОБА_9). У когось з хлопців зі слов'янської зовнішності з собою була квадратна сумка чорного кольору. Коли ці троє підійшли до їхньої компанії, то хлопець, якого він описав другим (ОСОБА_10) запитав у них не чи бачили вони якогось хлопця. Він сказав, що не бачили. Як тільки відповів хлопець кавказької зовнішності (ОСОБА_8), нічого не кажучи, почав наносити йому удари кулаком руки по голові, а саме в обличчя. Він почав захищатися від його ударів і закривав обличчя. Всього кавказець наніс один удар в обличчя, а після того як він нахилився тулубом вперед, то він рукою завдав удару по спині в область лопаток. Він почав хапати хлопця за одяг щоб вступити з ним боротьбу і в такий спосіб захиститися від його ударів. Однак хлопець наніс один удар коліном ноги у груди, після чого схопив за одяг і відкинув у бік. Коли він впав, то кавказець почав руками оглядати його шию, напевно шукав ювелірні вироби, тому що в той саме час чув, як якийсь хлопець кричав неподалік: «Золото і мобільні сюди!». Не знайшовши у нього на шиї золотих виробів, кавказець наніс йому не менш 5 ударів ногою. В цей час до кавказця приєднався ще один товариш і вони вдвох били його ногами по тулубу. Всього нанесли не менш 10 ударів ногами по тулубу. Потім парубок, який бив його разом з «кавказцем», взяв в руки якусь пляшку розбив її і погрожуючи йому осколками цієї пляшки почав вимагати мобільний телефон. Він кричав: «Я тебе зараз поріжу! Давай свій мобильнік». Він почав оглядати свої кишені і виявив, що мобільний телефон відсутній. Напевно той випав з кишені в той час, коли його бив кавказець. Відразу ж після цього троє парубків залишили їхню компанію і втекли в напрямку поліклініки.

Показаннями потерпілої ОСОБА_18, в судовому засіданні про те,що 28.11.2009 року, у вечірній час, вона з ОСОБА_21, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 гуляли по місту. Близько 22 години всі прийшли до будинку Палацу дитячої творчості, (ПДТ) де присіли на лавки. Близько 22 години 50 хвилин, вона побачила, що повз них пройшли троє незнайомих парубка. Ці парубки до їхньої компанії не підходили, пройшовши повз і зайшли за кут будинку ПДТ. Вона бачила, що ці парубки виглядали з-за кута будинку і дивилися в їхній бік. Близько 23 години парубки вийшли з-за кута будинку ДДТ і підійшли до них. Один з них був щільної статури кавказької національності (ОСОБА_8). Другий парубок був слов'янської зовнішності, зростом 180-182 см., був вдягнений у одяг спортивного стилю чорного кольору (ОСОБА_10). Третій парубок невисокого зросту, слов'янської зовнішності ОСОБА_9). Він був вдягнений в одяг спортивного стилю, при чому куртка мала білі смуги. У когось з хлопців зі слов'янською зовнішністю з собою була квадратна сумка чорного кольору. Коли вони підійшли до них, то парубок, якого вона описала другим, запитав у них не чи бачили вони якогось хлопця. Хтось з їхньої компанії відповів що не бачили. Як тільки відповіли, парубок кавказької зовнішності, нічого не кажучи почав наносити удари кулаком руки ОСОБА_28 по голові. ОСОБА_28 у відповідь почав захищався від ударів. Вона бачила, як кавказець наніс ОСОБА_28 приблизно 5 ударів по голові. ОСОБА_21 і ОСОБА_19 почали кричати кавказцеві (ОСОБА_8) щоб той перестав бити ОСОБА_28, однак той не реагував і продовжував наносити ОСОБА_28 удари. Як тільки вони почали кричати, два інших парубка, почали кричати щоб вони замовкли, інакше вони їх поріжуть. Після цього другий за описом парубок взяв у руки пляшку (ОСОБА_10), розбив її і утримуючи в руці залишки пляшки «трояндочку», підійшов з нею до ОСОБА_28, вдарив його кілька раз ногою по тулубу і сказав: «Якщо ти будеш пручатися, то я тебе поріжу». Цей же хлопець зажадав у ОСОБА_28 щоб той віддав йому свій мобільний телефон. У відповідь на ці вимоги ОСОБА_28 відповів, що телефону у нього вже немає. Хтось із хлопців, що нападали, потім сказав, що знайшов телефон ОСОБА_28. Після цього двоє хлопців залишили ОСОБА_28 і підійшли до них. Хлопці почали вимагати, щоб вони віддали їм свої мобільні телефони і ювелірні вироби. Вона з дівчатами не хотіла віддавати їм свої речі, але третій парубок, який був слов'янської зовнішності і низького зросту (ОСОБА_9), підійшов до ОСОБА_21, взяв її однією рукою за плечі, а іншою рукою приставив до її горла якийсь блискаючий предмет. Вона зрозуміла що парубок приставив до горла ОСОБА_21 ніж і сильно злякалася. Парубок високого зросту підійшов до ОСОБА_19 і забрав у неї мобільний телефон. В це ж час до неї підійшов кавказець (ОСОБА_8) і вона віддала йому один свій мобільний телефон. В сумці у неї був другий мобільний телефон і цифровий фотоапарат, їх вона не хотіла віддавати. Однак той взяв її сумку, вирвав її в неї з рук і почав оглядати. Оглянувши сумку забрав у неї другий мобільний телефон і цифровий фотоапарат. Коли троє парубків забрали їхні речі, то вони швидко пішли у напрямку поліклініки.

Аналогічними показаннями потерпілої ОСОБА_19, даними в судовому засіданні.

Показаннями потерпілої ОСОБА_21, в судовому засіданні про те, що 28.11.2009 року, близько 23 години, троє незнайомих парубків вийшли з-за кута будинку ДДТ і підійшли до них. Один з них був щільної статури, кавказької національності. Другий парубок був слов'янської зовнішності, ростом 180-182 сантиметра, вдягнений у одяг спортивного стилю, чорного кольору. Третій парубок невисокого росту слов'янської зовнішності, вдягнений у одяг спортивного стилю, куртка мала білі смуги. У когось з парубків слов'янської зовнішності з собою була квадратна сумка чорного кольору. Коли ті підійшли до них, то парубок, якого вона описала другим запитав у них не чи бачили вони якогось хлопця. Хтось відповів, що не бачили. Як тільки відповіли, парубок кавказької зовнішності, нічого не кажучи, почав наносити удари кулаком руки ОСОБА_28 по голові. ОСОБА_28 у відповідь почав захищався. Вона бачила як кавказець наніс ОСОБА_28 кілька ударів. Вона, ОСОБА_18 і ОСОБА_19 почали кричати кавказцеві (ОСОБА_8) щоб той припинив бити ОСОБА_28, однак той не реагував. Як тільки вони почали кричати, парубок ( ОСОБА_9), який стояв позаду неї, підійшов до неї ззаду, взяв своєю правою рукою її за праве плечі і почав утримувати. Він сказав їй і її подругам щоб не кричали, інакше він їх поріже. На підтвердження своїх слів той парубок підніс до її горла з лівої сторони якийсь предмет. Вона зрозуміла що це був ніж, тому що в лівій руці у того парубка помітила предмет, що блиснув і який він підніс до її горла. Від того що трапилося сильно злякалася, перестала кричати. Почувши погрози парубка (ОСОБА_9), подруги також перестали кричати. Як тільки вони перестали кричати, другий парубок слов'янської зовнішності (ОСОБА_10), у грубій формі почав вимагати, щоб вони віддали йому мобільні телефони і коштовності. Ні вона, ні дівчата не хотіли добровільно віддавати їм свої речі. Тоді другий парубок підійшов до ОСОБА_19 і хотів оглянути кишені її одягу, але ОСОБА_19 сама дістала свій мобільний телефон і віддала його парубку. В це ж час «кавказець» (ОСОБА_8) підійшов до ОСОБА_18 і почав оглядати її сумку та кишені одягу. Він знайшов там два мобільні телефони та фотоапарат, які забрал собі в кишеню куртки. Після цього кавказець підійшов до неї, оглянув кишені і знайшовши там її мобільний телефон, забрал собі. Після цього другий парубок який вищий за зростом (ОСОБА_10) підняв із землі якусь пляшку, розбив її і втримуючи залишки пляшка в руці підійшов до ОСОБА_28, почав кричати щоб ОСОБА_28 лежав на землі і не смикався, а якщо ні, то тоді парубок його поріже. Коли ОСОБА_28 припинив опір, один з парубків підняв з землі мобільний телефон, який під час бійки з кавказцем випав у ОСОБА_28 з кишені. Третій парубок (ОСОБА_9) весь це час знаходився біля неї, утримував її правою рукою за плечі, а лівою рукою утримував у її горла ніж. Після цього всі троє парубків залишили їх і швидко побігли.

Заявами потерпілих і представників потерпілих про побиття і заволодіння їх майном /т.1, а.с.11,40,41,50,53,55,62,67,75,81,89,92,95/.

Рапортом начальника СВ ОСОБА_32 про те, що в ході розслідування кримінальної справи № 32-2573 було встановлено, що 29.11.2009 року ОСОБА_23 збув речі, завідомо здобуті злочинним шляхом/т.1, а.с.99/.

Висновком товарознавчої експертизи № И-1038 від 28.01.2010 року, встановлена загальна вартість викраденого майна у сумі 23335 гривень 93 копійки/т.1, а.с.236-251/.

Висновками судово-медичних експертиз, встановлена ступінь тілесних ушкоджень у потерпілих: ОСОБА_24, /т.1,а.с.263 - 264/, ОСОБА_26 /т. 1, а.с. 265-266/, ОСОБА_35М./т.1,а.с.267- 277/ - легкі тілесні ушкодження

Протоколом огляду та вилучення від 01.12.2009 року з фототаблицею до нього в /т.2, а.с.156-163/ вилучено викрадене у потерпілих.

Протоколом виїмки від 26.01.2010 року вилучено золотий ланцюжок,сережки і кільця у ОСОБА_36 /т.2, а.с.167 /

Копіями накладних квитанцій про прийняття у ломбард від ОСОБА_23 золотих ланцюжка, сережок і кільця/т.2, а.с. 168-170/.

Долученими до матеріалів справи речовими доказами мобільним телефоном, золотим ланцюжком, кільцем, сережками, годинником, пальтом і переданими на зберігання потерпілим /т.2, а.с.171,173/.

Органи досудового слідства дії ОСОБА_23, кваліфікували за ст. 198 КК України ОСОБА_23, вчинив умисні дії, які виразилися в заздалегідь не обіцяному збуті майна, здобутого завідомо злочинним шляхом. Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_23, органи досудового слідства кваліфікували правильно, оскільки в судовому засіданні знайшла підтвердження кваліфікація його дій за ст. 198 КК України.

Органи досудового слідства дії ХАРІБЕГАШВІЛІ Г.Г., ОСОБА_9, ОСОБА_10, кваліфікували за ч.2 ст.186 КК України як вчинення умисних дій, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна із застосуванням насильства і погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілих (грабіж), вчиненим за попередньою змовою групою осіб. Дана кваліфікація знайшла підтвердження в судовому засіданні і підтверджена доказами які судом вивчені в судовому засіданні.

Органи досудового слідства дії ХАРІБЕГАШВІЛІ Г.Г., КРИВОЛАПВ.М., ОСОБА_10, кваліфікували за ч.1 ст.187 КК України, як вчинення умисних дій, які виразилися у здійсненні нападу з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров'я осіб, які зазнали нападу (розбій). Суд вважає, що дана кваліфікація також знайшла підтвердження в судовому засіданні сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку. Зокрема показами потерпілих ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, а також показами самих підсудних даних на досудовому слідстві. Суд вважає, що посилання підсудних на те, що дані покази є недостовірними, в судовому засіданні не знайшло підтвердження, суд розцінює поведінку підсудних у судовому засіданні як спробу уникнути передбаченої законом відповідальності за ч.1 ст.187 КК України. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що дії підсудних були спрямовані на заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров'я осіб.

При призначенні покарання підсудним суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу підсудних.

Обставин, передбачених ст.67 КК України, які обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_23, судом не встановлено.

Обставинами, які помякшують відповідальність підсудного ОСОБА_23, суд вважає, те що він своїми поясненнями сприяв розкриттю злочину, чистосердечно розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від дій підсудного не настало, вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставиною що обтяжує відповідальність підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, які помякшують відповідальність підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, суд вважає, те що вони вперше притягаються до кримінальної відповідальності, відшкодували матеріальну шкоду спричинену потерпілим, потерпілі матеріальних претензій до підсудних не мають.

За місцем проживання підсудні характеризуються позитивно. До адміністративної відповідальності раніше не притягалися.

Враховуючи обставини, що пом,якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину особу підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10, суд вважає за необхідне призначити цим підсудним покарання у вигляді позбавлення волі. Клопотання конференції членів громадської організації «Асоціації ділового співробітництва з Секретаріатом Президента, Верховною Радою, Кабінетом Міністрів України «Координаційний центр» про передачу на поруки ОСОБА_10, суд не може задовольнити, оскільки він вчинив тяжкі злочини.

При визначенні виду та строку покарання підсудному ОСОБА_23, суд дійшов висновку, що зазначені пом,якшуючі обставини, з урахуванням особи підсудного, його поведінки після вчинення злочину суд дійшов висновку, що він може бути виправлений без відбування покарання і до нього можливо застосувати ст.75 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням та покладенням певних обов,язків передбачених ст.76 КК України.

По справі цивільні позови не заявлені.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

п р и с у д и в:

Визнати винним ОСОБА_23 у вчиненні злочину, передбаченого ст..198 КК України та призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_23, звільнити від покарання, якщо він протягом іспитового строку одного року не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично буде з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.186 ч.2,187 ч.1 КК України і призначити покарання: за ст.186 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі; за ст.187 ч.1 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1,2 КК України ХАРІБЕГАШВІЛІ Г.Г., за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст.186 ч.2,187 ч.1 КК України і призначити покарання: за ст.186 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі; за ст.187 ч.1 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1,2 КК України ОСОБА_9, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.186 ч.2,187 ч.1 КК України і призначити покарання: за ст.186 ч.2 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі; за ст.187 ч.1 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1,2 КК України ОСОБА_10, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання остаточно призначити покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_23, до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання до набрання вироком законної сили..

Міру запобіжного заходу до ХАРІБЕГАШВІЛІ Г.Г., до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО-31 Державного Департаменту України по виконанню покарань м. Чернігова, до набрання вироком законної сили. Строк покарання рахувати з 01.12.2009 року.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_9, до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО-31 Державного Департаменту України по виконанню покарань м. Чернігова, до набрання вироком законної сили. Строк покарання рахувати з 01.12.2009 року.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_10, до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО-31 Державного Департаменту України по виконанню покарань м. Чернігова, до набрання вироком законної сили. Строк покарання рахувати з 01.12.2009 року.

Речові докази: золотий ланцюжок, срібний перстень, годинник «Festіna» - передані на зберігання ОСОБА_26, залишити у нього; пальто передане на зберігання ОСОБА_35, залишити у нього; мобільний телефон LG ІМЕL 63986, золоте кільце, золоті сережки передані на зберігання ОСОБА_17, залишити у останньої. .

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 діб, а підсудним з моменту вручення копії вироку.

Суддя Т. О. Малишенко