АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1218/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 638/4186/14-К
Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186, ч.ч.1,2 ст.187 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000153 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, студента 1 курсу ХДУ ім. Каразіна, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186, ч.2ст.186 ч.1 ст.187, ч.2 ст. 187 КК України, і призначено покарання: за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, за ч.2ст.186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, за ч.1ст.187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст. 187 КК України, з застосуванням ст.69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, без конфіскації майна.
На підставі сг.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Стягнуто судові витрати за проведення експертиз в розмірі 735 грн. та 978 гривень.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно вироку, 23.12.2013 року приблизно о 19:00 годині, неповнолітній ОСОБА_7 , маючи намір, спрямований на відкрите заволодіння чужого майна з корисливих мотивів, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де до вказаного під`їзду підійшла ОСОБА_9 , відімкнула своїм магнітним ключем вхідні двері під`їзду №7 та почула, як її окликнув раніше незнайомий їй ОСОБА_7 , який попросив його зачекати. Після чого ОСОБА_7 швидко забіг за нею у під"їзд. Коли ОСОБА_9 швидким кроком піднялась по сходах в напрямку другого поверху, то відчула, як позаду її наздогнав ОСОБА_7 , який застосувавши насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, охопивши її ззаду через її праве плече руками та схопивши за обличчя, намагаючись таким чином закрити її рот, а лівою рукою став намагатися шляхом ривків відібрати у ОСОБА_9 жіночу сумку. Коли знесилена ОСОБА_9 не могла більше чинити опір ОСОБА_10 , вона послабила свою руку, у якій тримала сумку. Скориставшись цим моментом, ОСОБА_10 , відразу вихопив у ОСОБА_9 її сумку, вартість якої згідно з даними висновку судово-товарознавчої експертизи №1272 від 04.02.2014 року, з урахуванням зниження якості від зносу на 23.12.2013 року, складає - 340 грн. з особистими речами останньої. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, звернувши в подальшому викрадене майно на свою користь, чим заподіяв ОСОБА_9 майнову шкоду, згідно з висновком вище зазначеної судово-товарознавчої експертизи, на загальну суму 1012 грн., а з урахуванням грошей у сумі 30 грн. та сім карти оператора мобільного зв`язку "Київстар", вартістю 15 грн. на загальну суму 1057 грн.
Крім цього, неповнолітній ОСОБА_7 , 10.01.2014 року, близько 16:30 годин, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де біля під`їзду №10 дочекався раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повертався з магазину до свого будинку. Скориставшись тим, що за допомогою домофону ОСОБА_11 відімкнули вхідні двері у під`їзд, ОСОБА_7 швидко зайшов слідом за ним та попрямував до ліфту, приїзду якого на той час, очікував ОСОБА_11 . Маючи намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 неочікувано і раптово для ОСОБА_11 застосував до останнього насилля , охопивши через праве плече ОСОБА_11 , стиснувши його за шию, таким чином закриваючи йому рот. Після цього, ОСОБА_7 став погрожувати останньому застосуванням насилля, що є небезпечним для його життя та здоров`я у вигляді позбавлення життя,при цьому сприймаючи дані погрози як реальні та побоюючись за своє життя та здоров`я, розуміючи, що раніше невідомий йому ОСОБА_7 перевершує його своєю фізичною силою, дістав зі своєї кишені свій мобільний телефон "Samsung" GTS-5250, вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1272 від 04.02.2014 року, з урахуванням зниження якості від зносу на час вчинення злочину, тобто на 10.01.2014 року, складає 450 грн., який ОСОБА_7 звернув на свою користь, та з місця скоєння злочину відразу зник, чим заподіяв малолітньому ОСОБА_11 майнову шкоду на вищезазначену суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_7 , 14.01.2014 року, близько 19:20 години, діючи навмисно з корисливих мотивів, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де біля під`їзду №3 дочекався раніше незнайому йому ОСОБА_12 , яка тим часом поверталась до свого будинку. Скориставшись тим, що ОСОБА_13 відчинила вхідні двері у під`їзд, ОСОБА_7 швидко зайшов слідом за нею та попрямував до ліфту, приїзду якого вона на той час очікувала. Маючи намір , спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 раптово та неочікувано для ОСОБА_12 підійшов до неї зі спини та скоїв напад,застосувавши насильство, навалившись своєю масою тіла на останню та притиснувши її до стіни ліфту, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя ОСОБА_12 у вигляді позбавлення життя при цьому відкрито заволодів жіночою сумкою ОСОБА_12 , вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1272 від 04.02.2014 року з урахуванням зниження якості від зносу на час вчинення злочину, тобто на 14.01.2014 рік, складає 194 грн., в якій знаходилось особисте майно останньої. Після того, як відчинились двері ліфта, ОСОБА_12 відразу забігла до нього та натиснула кнопку на свій поверх, при цьому побачила в руці ОСОБА_7 спрямований на неї пістолет, який згідно з висновком судово-балістичної експертизи №31 від 06.02.2014 року, є газобалонним пневматичним тренувальним пістолетом заводського виготовлення, моделі "А-10Г № НОМЕР_1 , калібру 4,5 мм, виробництва Росії, призначений для стрільби сферичними кулями не бойового призначення типу "ВВ" калібру 4,5 мм, працездатний і придатний для стрільби сферичними кулями не бойового призначення типу "ВВ CAL" калібру 4,5 мм при наявності куль у магазині і до категорії вогнепальної зброї не належить. Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, звернувши в подальшому викрадене майно на свою користь, чим заподіяв ОСОБА_12 майнову шкоду на суму згідно з висновком вище зазначеної судово-товарознавчої експертизи, в розмірі 326 грн., а з урахуванням грошей у сумі 600 грн. на загальну суму - 926 грн.
Крім цього, неповнолітній ОСОБА_7 , 15.01.2014 року приблизно о 12 год. 25 хв., після раніше вчиненого розбійного нападу, діючи навмисно з корисливих мотивів, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де біля під`їзду №12 дочекався раніше незнайому йому ОСОБА_14 , яка поверталась до дому. Скориставшись тим, що ОСОБА_14 за допомогою свого магнітного ключа відчинила вхідні двері у під`їзд, ОСОБА_7 швидко зайшов слідом за нею та попрямував до ліфту, приїзду якого вона очікувала. Маючи намір, спрямований напад з метою заволодіння майном з застосуванням насильства,яке є небезпечним для життя та здоров,я особи, підійшов до ОСОБА_15 зі спини та скоїв раптовий напад на останню з метою заволодіння майном ОСОБА_16 , притиснувши її до стіни ліфту і затиснувши їй рот лівою рукою, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я ОСОБА_14 , зазначив щоб вона не кричала, бо він в неї вистрелить з пістолету, який при цьому утримуючи його в своїй правій руці і спрямовуючи в напряму голови останньої,які ОСОБА_14 сприйняла реально,після чого став наносити удари рукояткою пістолета у потиличну частину голови ОСОБА_14 , спричинивши таким чином останній, згідно з висновком судово-медичної експертизи №94-А/14 від 12.02.2014 року, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця вліво, що по критерію короткочасного розладу здоров`я відноситься по ступеню тяжкості до легких тілесних ушкоджень. Після того, як в домофон стало чути, що на призиви ОСОБА_17 про допомогу, сусідами викликано міліцію, ОСОБА_7 злякався і відпустив ОСОБА_14 та сумку, вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1272 від 04.02.2014 року з урахуванням зниження якості від зносу на час вчинення злочину, тобто на 15.01.2014 року, складає 280 грн., в якій знаходилось особисте майно останньої, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 , пластикова картка "Приват Банк", дисконтні пластикові картки різноманітних магазинів та гроші на загальну суму 5000 грн., після чого ОСОБА_7 , з місця скоєння злочину зник.
Крім того, неповнолітній ОСОБА_7 , 20.01.2014 року приблизно о 10:20 годині, діючи навмисно з корисливих мотивів прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де біля під`їзду №12 дочекався раніше незнайому йому ОСОБА_18 , яка поверталась до дому. Скориставшись тим, що ОСОБА_18 за допомогою свого магнітного ключа відчинила вхідні двері у під`їзд, ОСОБА_7 швидко зайшов слідом за нею та коли вона піднялась по сходах наздогнав її, охопив її позаду через праве плече та закрив її рот, а лівою рукою став намагатися шляхом ривків відібрати у ОСОБА_18 пакет з гаманцем, вартістю 352 грн. та продуктами харчування, на загальну суму - 150 грн. Остання почала кричати, закликаючи на допомогу. ОСОБА_7 розуміючи, що фізично перевершує ОСОБА_18 , не зважаючи на крик та опір, який чинить остання, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_18 , продовжував свої злочинні дії, потягнувши останню по сходах у низ і відпустив її тільки тоді, коли на крик з`явилась стороння особа. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, не довівши таким чином свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, чим міг заподіяти потерпілій ОСОБА_18 майнову шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1272 від 04.02.2014 року, з урахуванням зниження якості від зносу на час вчинення злочину, тобто на 20.01.2014 року, на загальну суму 502 грн.
Також, 20.01.2014 р., приблизно 13-00г. неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_5 , маючи намір на відкрите викрадення чужого майна,підійшов до потерпілої ОСОБА_19 та застосовуючи насилля правою рукою закрив їй рот, а лівою обхватив її за тулуб, при цьому ,погрожуючи фізичною розправою став вимагати від неї передати йому грошові кошти. В цей момент ОСОБА_19 подзвонила в дзвінки квартир, які розташовані на першому поверсі зазначеного будинку, а ОСОБА_7 злякавшись цього, втік з місця скоєння злочину, чим не довів свій злочинний умисел до кінця.
В апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини встановлених вироком злочинів, кваліфікацію своїх дій, обвинувачений просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання змінити, тобто призначити йому покарання із застосуванням статей 69 та 75 КК України. В обґрунтування свого апеляційного прохання апелянт вказує на те, що злочин він вчинив у неповнолітньому віці, повністю розкаявся у вчиненому, усвідомив свій вчинок, допомагав слідству у встановленні істини по справі. Також ОСОБА_7 зазначає, що у нього є мати, яка страждає на онкологічні захворювання.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_7 , а також доводи прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасники кримінального провадження не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочинів, що викладені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 15 ч.2 ст.186 ч. 2 , ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.1, 187 ч. 2 КК України у апеляційній скарзі ОСОБА_7 не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини у апеляційному порядку не перевіряються.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Сутність апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_7 , підтриманих його захисником, про зайву суворість призначеного покарання та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо необхідності зміни вироку в частині призначеного покарання, шляхом застосування норм ст. 75 КК України, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки такі твердження повністю спростовуються висновками суду, що містяться у оскаржуваному вироку ( том 4 арк. 140-143).

Як убачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 призначено покарання за кожен вчинений злочин, із застосуванням норм ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі в умовах його реального відбування без призначення конфіскації майна, що передбачена санкцією ст. 187 ч. 2 КК України. Належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчинених злочинів, але при цьому визнав та врахував декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме щире каяття, сприяння у розкритті злочинів, вчинення злочинів у неповнолітньому віці, відшкодування заподіяної шкоди та відсутність претензій з боку потерпілих, а також взяв до уваги наявність задовільних даних про умови виховання неповнолітнього у неповній родині, данні про навчання на першому курсі ХНУ ім. В.Н. Каразіна, де він позитивно характеризується, особу обвинуваченого, що раніше не судимий та характеризується позитивно за місцем проживання.

Крім того, твердження у апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що призначене судом першої інстанції остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, не відповідає ступеню тяжкості цих злочинів та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія суддів вважає необґрунтованими і дійшла висновку про те, що при призначені покарання, суд у повній мірі врахував вимоги кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 65, 66, 67 КК України, а саме додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також врахував дані про особу обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Разом з цим, належить врахувати, що покарання за кожен злочин окремо у виді позбавлення волі призначено ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69 КК України, тобто не є максимальним. При цьому судом належно враховано, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, тобто судове рішення повинно виконувати функцію загальної та особистої превенції. Колегія суддів, також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з урахуванням ступеню тяжкості низки вчинених тяжких злочинів, в сукупності з даними про особу винного, підстав для застосування норм ст.75 КК України або пом`якшення призначеного покарання не вбачається, в тому числі і з приводу наявності у його матері онкологічного захворювання. Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, тобто при позбавленні волі в мінімальних межах, необхідних для досягнення цих цілей.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів. За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про невиправдану суворість призначеного покарання є безпідставними.

На підставі викладеного та керуючись статтями : 404, 405, 407 ч.1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії мотивованої ухвали.

Судді

_______________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4