Справа № 359/310/16-к
Провадження № 1-в/359/112/2016
У Х В А Л А

Іменем України

3 лютого 2016 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ "Про амністію у 2014 році", -

встановив:
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, та на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2011 р. вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. змінено, в частині покарання. ОСОБА_4 засудженого за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та до остаточного покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.12.2011 р., ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2011 р. скасовано, та справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.03.2012 р. вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. залишено без змін.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

15.01.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ "Про амністію у 2014 році", яке обґрунтовує тим, що він відбув ? призначеного строку покарання, враховуючи його умовний термін та перебування 1 рік 5 місяців під вартою.

Суд, заслухавши засудженого, який просив застосувати до нього амністію, та звільнити його від відбування покарання, думку представника адміністрації БВК, який поклався на розсуд суду та думку прокурора, який клопотання не підтримав, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, КК України та цього Закону.

19 квітня 2014 року вступив в силу ЗУ "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.

Згідно ст. 9 ЗУ "Про амністію в 2014 році" питання щодо застосування амністії вирішує суд за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Статтею 2 ЗУ "Про амністію у 2014 році" передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Таким чином, з аналізу вищезазначеної норми ЗУ "Про амністію у 2014 році" слідує, що ст. 2 цього Закону може бути застосована лише до осіб, що на день набрання чинності ЗУ "Про амністію у 2014 році", а саме 19.04.2014 року, були засудженими і уже відбули ? призначеного їм покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.03.2011 р. ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, при цьому зарахувавши у цей строк знаходження його під вартою з 03.07.2010 р. по 16.06.2011 р.

Як вбачається з протоколу роз`яснення прав та обов`язків затриманих і взятих під варту осіб (а.с.29-31) ОСОБА_4 було затримано 20.07.2015 р.

Відповідно до довідки в.о. начальника Бориспільської виправної колонії (№ 119) підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 (а.с.32) початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 слід обраховувати з 20.07.2015 р., зарахувавши йому в строк відбування покарання термін досудового тримання під вартою, а саме з 03.07.2010 р. по 16.06.2011 р. Таким чином, станом на 19.04.2014 р., а саме на день набуття ЗУ "Про амністію у 2014 році" законної сили, становить 11 місяців 14 днів.

Враховуючи вищевикладене, до ОСОБА_4 не може бути застосовано статтю 2 ЗУ "Про амністію у 2014 році", оскільки станом на день набуття ЗУ "Про амністію у 2014 році" законної сили, а саме 19.04.2014 року, він не відбув ? призначеного йому покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього амністії.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539, КПК України, ст. ст. 12, 86 КК України, ст. ст. 1, 2, 9 Законом України "Про амністію у 2014 році", ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні",
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ "Про амністію у 2014 році" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1