Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/535/15
ун. № 759/8343/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час розгляду кримінального провадження № 0004087 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, 1 ст. 185 КК України, клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення психологічної експертизи,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , інші учасники провадження: - представник потерпілого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження № 0004087 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Через канцелярію суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення психологічної експертизи стосовно його підзахисної ОСОБА_3 . Дане клопотання обґрунтовано тим, що його підзахисна ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України не визнає, оскільки факти, які наведені у обвинувальному акті не відповідають дійсності, умислу на викрадення майна у неї було. У день нібито вчинення крадіжки ОСОБА_3 перебувала у психоемоційному стані останні три дні не спала через те, що її донька незабаром мала виходити заміж, а син перебував у лікарні у важкому стані, який загрожував його життю. Відтак, для з`ясування обставин, які мають значення для даного кримінального провадження, є потреба в наукових, технічних або інших знаннях, які необхідні для вирішення певних питань, а саме встановлення тих особливостей психічної діяльності та таких їх проявів в поведінці ОСОБА_3 , які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Просить поставити на вирішення експерту такі питання: які індивідуально-психологічні особливості має підекспертна особа (обвинувачена ОСОБА_3 ); які психологічні особисті якості та провідні мотиваційні чинники поведінки має підекспертна особа; у якому зв`язку вони перебувають з обставинами справи; чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (знаходження її сина в лікарні в стані, який загрожує його життю, майбутнє весілля її дочки, недосипання через ці обставини); чи є ситуація, щодо перебування сина обвинуваченої в стані, який загрожує його життю, майбутнє весілля дочки, психотравмувальною для особи; чи має підекспертна особа відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання; якщо має, то які саме ознаки; чи вплинули (і яким чином) індивідуальні властивості психічних процесів підекспертної особи (пам`ять, увага, сприймання, мислення, особливості емоційних реакцій) чи функціонування сенсорних процесів (зір, слух, нюх, тощо) на адекватність сприйняття нею особливостей та змісту ситуації, та на можливість забути про знаходження в її сумці неоплаченого товару; чи могли індивідуально-психологічні особливості підекспертної особи суттєво вплинути на її поведінку під час скоєння нею протиправних дій (або злочину); чи спроможна підекспертна особа з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища (залежність, погроза, омана тощо) усвідомлювати реальний зміст власних дій та повнею мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки; чи перебувала підекспертна особа на момент скоєння протиправних дій в емоційному стані (і в якому саме: сильний страх, пригніченість, розгубленість, відчай, емоційний стрес, фрустрація тощо), що суттєво вплинув на її свідомість і поведінку (через те, що її син перебуває в лікарні в стані, який загрожує його життю, майбутнє весілля дочки, недосипання через ці обставини); чи перебувала підекспертна особа в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження (в зв`язку з перебуванням її сина в лікарні в стані, який загрожував його життю), що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання; чи перебувала підекспертна особа на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 вказане клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_5 , думку якої підтримав представник потерпілого, заперечила щодо заявленого клопотання та просила відмовити у його задоволенні тих підстав, що під час досудового розслідування підстав вважати, що ОСОБА_3 могла були неосудною чи обмежено осудною не було. Також сторона захисту відповідно до ст. 242 КПК України під час досудового розслідування могла звернутися з таким клопотанням, однак цього зроблено не було. До того ж, заявлення даного клопотання під час судового розгляду, на її думку, свідчить про затягування розгляду даного кримінального провадження зі сторони захисту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Положеннями ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Також вказаною статтею КПК України встановлено вичерпний перелік підстав обов`язкового проведення експертизи, до яких відноситься визначення психічного стану підозрюваного лише за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Відповідно до положень п. 6.9 розділу VI «Психологічна експертиза» Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), для проведення психологічної експертизи експерту необхідно надати, зокрема, медичну документацію, особову справу, характеристики з місця роботи, свідчення друзів, знайомих, родичів та інших людей, з якими підекспертна особа близько спілкувалася. У свідченнях рідних та близьких повинні бути відображені особливості умов життя, оточення, притаманні їй схильності, захоплення, інтереси.

Однак, заявляючи своє клопотання захисник ОСОБА_4 не надав суду медичної документації стосовно ОСОБА_3 та будь-яких інших відомостей, зокрема, щодо тривалості спостереження його підзахисної у психолога, які б відзначали певні зміни у її психологічному стані, тощо.

Враховуючи вище викладене, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення психологічної експертизи, слід відмовити.

Таким чином, керуючись ст.ст. 242, 332, 369-372, 376 КПК України, п. 6.9 розділу VI «Психологічна експертиза» Науково-методичних рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення психологічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1