Справа №11а 474 2010 р. Головуючий у 1 інстанції Салій В.В.
Категорія - ст. 164 ч.2 КК України Доповідач Михайлишин Г.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня 16 дня Колегія суддів судової палати у

кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі: Головуючого: Яременка О.Д.

Суддів: Михайлишин Г.Я., Перетятька В.О.

з участю прокурора: Шахрайчук Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, засудженого ОСОБА_1, на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 26 квітня 2010 року.

Цим вироком засуджено: ОСОБА_1, 21.07.1970 року

народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше судимого за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 29.05.2009р. за ст. 164 ч.1 КК України на два роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік,

за ст, 164 ч.2 КК України на два роки обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 29.05.2009р. у вигляді двох місяців обмеження волі, та остаточно, за сукупністю вироків призначене покарання у вигляді двох років двох місяців обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишено запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, будучи згідно рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 10.02.2006р. зобов'язаний до сплати аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 21.02.1989р. народження, ОСОБА_4 05.04.1991р. народження, ОСОБА_2 05.04.1991р. народження, ОСОБА_5 16.11.1992р. народження, Ганни 20.12.1997р. народження, Андрія 24.08.1995р. народження, Василя 13.01.2003р. народження - злісно ухилився від сплати аліментів. Вироком від 29 травня 2009р. ОСОБА_1 засуджений Жидачівським районним судом за ст. 164 ч.1 КК України, однак належних висновків не зробив, продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів, внаслідок чого за період з 01.06.2009р. по 01.03.2010р. допустив заборгованість в сумі 7570,80 грн.

В апеляції /з врахуванням поданих змін/ прокурор ставить питання про скасування вироку суду та скерування справи на додаткове розслідування в зв'язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, оскільки дана кримінальна справа всупереч вимогам ст. ст. 425, 426, 430 КПК України не була порушена прокурором.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу скерувати на новий розгляд в той же суд, в іншому складі суду. В обгрунтування покликається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що визнаючи свою вину у скоєнні злочину, він погодився лише з фактом несплати аліментів, однак в судовому засіданні давав пояснення з приводу причин - а саме, що він не міг працевлаштуватись, а також надавав допомогу на утримання дітей у вигляді продуктів харчування та ніс фактичні витрати по утриманню сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану прокурором апеляцію та частково апеляцію засудженого, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора слід задовольнити, а апеляцію засудженого слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 430, 425 КПК України кримінальні справи про злочини, передбачені ст. 164 КК України порушуються .дише прокурором в порядку, визначеному ст. 430 КПК України.

При порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_1 даної вимоги закону не було дотримано, оскільки кримінальна справа була порушена слідчим СВ Жидачівського РВ ГУМВСУ у Л/О, тобто неправомочною посадовою особою. Наведене істотне порушенням вимог кримінально-процесуального закону, що перешкоджає постановленню законного рішення у справі, є безумовною підставою до скасування вироку суду, на що обгрунтовано звертає увагу прокурор в апеляції.

Крім того, при розгляді справи суд допустив порушення вимог ст. 299 КПК України.

Покликавшись на застосування положень ч.З ст. 299 КПК України, суд прийняв рішення щодо обмеження дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, потерпілої та одного із свідків.

Згідно ч.З ст. 299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду зміст зазначених обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз'яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Проте, зазначені вимоги закону суд першої інстанції при розгляді кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 не дотримав.

Розгляд справи за визначеною ч.З ст. 299 КПК України процедурою можливий якщо учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи.

Як вбачається з протоколу судового засідання, ОСОБА_1 заявивши про визнання своєї вини у вчиненні злочину, передбаченому ст. 164 ч.2 КК України, разом з тим в своїх показаннях оспорював фактичні обставини справи. Так, він ствердив, що не сплачував аліментів на утримання дітей, оскільки не міг влаштуватись на роботу, крім того, вказав, що працював на тимчасових роботах і отримані гроші віддавав на утримання дітей.

За таких обставин суд зобов'язаний був перевірити показання засудженого, і дослідити всі докази, якими орган досудового слідства обґрунтовував свій висновок про те, що ОСОБА_1 діяв з умислом на злісне ухилення від сплати аліментів. Проте, суд цього не зробив і доводів ОСОБА_1 не перевірив, на що засуджений обгрунтовано покликається в апеляції.

Таким чином, суд І інстанції істотно порушив вимоги кримінально-процесуального закону.

Крім того, у вироку, при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд не вказав прізвище особи, яка вчинила встановлені судом дії та покликався на злісне ухилення від сплати аліментів на утримання сімох дітей, хоча троє з них: ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_3/, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 /05.04.1991року народження/ до часу встановленого судом періоду ухилення від сплати аліментів /з 01.06.2009р. по 01.03.2010р./ досягли повноліття.

З врахуванням викладених обставин, істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, вирок суду підлягає скасуванню, а справа - скеруванню на додаткове розслідування.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, задовольнити, апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 26 квітня 2010 року відносно засудженого ОСОБА_1 скасувати, а справу повернути прокурору Жидачівського району Львівської області через Жидачівський районний суд Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Головуючий:

Судді: