Єдиний унікальний номер 233/4529/15-к Номер провадження 11-кп/775/435/2015

ВИРОК

Іменем України

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула 17 грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження № 0000023 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Григорівка Світловодського району Кіровоградської області, громадянин України, раніше не судимий, заступник командира роти охорони з озброєння військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

засуджений за ч. 1 ст. 408 КК України до трьох років позбавлення волі і відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він, будучи військовослужбовцем та призваним для проходження військової служби під час мобілізації, в один з днів наприкінці липня - на початку серпня 2014 року, більш точної дати не встановлено, молодший лейтенант ОСОБА_6 самовільно залишив місце служби з метою ухилитися від військової служби, та продовжує не з`являтися на службу з тією самою метою дотепер, проводячи час на власний розсуд за місцем проживання батьків: АДРЕСА_2 , та в інших місцях.

Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.

В апеляційній скарзі, прокурор, не оспорюючи встановлених фактичних обставин події та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не погодився з призначеним покаранням та звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України і просить скасувати вирок внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_6 вказує на відсутність підстав для застосування міри покарання в виді позбавлення волі. Просить апеляцію прокурора відхилити, а вирок суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обґрунтованим, вмотивованим та таким, що відповідає вимогам Закону прийнятий із дотриманням норм матеріального та процесуального права шляхом повного та всебічного з`ясування обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_6 , доведеність вини, а також кваліфікація його дій сторонами кримінального провадження не оспорюються, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни апеляційною інстанцією вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 420 КПК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Згідно положень ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання можливе тоді, коли суд з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як видно з матеріалів кримінального провадження і вироку, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував лише те, що злочин він вчинив вперше і щиро розкаявся у скоєному. Проте суд не в достатній мірі врахував ступінь тяжкості злочину, обставини його скоєння та дані про особу обвинуваченого.

Судом першої інстанції залишено поза увагою те, що злочин, за який засуджено ОСОБА_6 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; що він умисно вчинив дезертирство в особливий період функціонування Збройних Сил України під час дії Закону України Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію під час несіння служби на блокпосту в зоні проведення антитерористичної операції, будучи офіцером Збройних сил України, заступником командира роти.

Суд також не в достатній мірі врахував підвищену суспільну небезпеку вчиненого дезертирства, яке є одним з найбільш небезпечних військових злочинів, вчинений ОСОБА_6 під час виконання покладеного законом на ЗСУ завдання по збереженню суверенітету і територіальної цілісності України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду у частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України не можна визнати законним і обґрунтованим.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, колегія суддів, враховуючи відповідно до вимог ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність у обвинуваченого судимостей, його посередню характеристику, наявність обставини, що пом"якшує покарання щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 мінімальний строк позбавлення волі, передбачений санкцією ч. 1 ст. 408 КК України, що буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового вироку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 408 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту взяття його під варту у виконання цього вироку для відбування призначеного покарання..

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: