Справа № 466/9150/13-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неповною вищою освітою, працюючого заст. директора ТзОВ „Синевір, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:вироком Франківського районного суду м.Львова від 07.05.1999 р. за ст.140 ч.3 КК України (в редакції 1960р.) на 3 роки позбавлення волі; вироком Франківського районного суду м. Львова від 12.06.2009 р. за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим терміном на 3 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.2 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого вироком Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області від 27.12.2010 р.за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 15- ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 296 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_8 , 08 листопада 2009 року, близько 22 години 30 хвилин, знаходячись біля кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", розташованому на проспекті Чорновола, 101 у м. Львові, у групі осіб з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник між ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_13 , який в подальшому переріс в бійку, умисно нанесли численні удари руками та ногами у різні частині тіла та голови ОСОБА_13 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер.

Підсудний ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України в судовому засіданні визнав повністю та пояснив, що свою винуватість у вчиненні злочину по епізоду з потерпілим ОСОБА_13 визнає, щиро розкаюється, оскільки дані події відбулись у 2009 році, детально пояснити всіх подробиць конфлікту не може, умислу на нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому не мав, просить пробачення у родини потерпілого та суд суворо не карати. Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України не визнає, оскільки порушення громадського порядку під час конфлікту з ОСОБА_14 не було.

Підсудний ОСОБА_10 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину по ст.121 ч.2 КК України визнав та пояснив, що 08.11.2009 р. у вечірній час дійсно перебував у барі „Тетяна у АДРЕСА_6 , разом з ним були ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Між потерпілим ОСОБА_14 та ними був конфлікт, в процесі якого могли заподіяти останньому тілесні ушкодження. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати. За ст.296 ч.2 КК України просить суд виправдати, оскільки порушення громадського порядку не було.

Підсудний ОСОБА_11 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України, визнав та пояснив, що події відбулись у 2009 році, за спливом часу детально пригадати всі обставини даного конфлікту не може. У вчиненому по епізоду з потерпілим ОСОБА_14 щиро розкається, просить суворо не карати. Громадського порядку порушено не було, відтак злочину по ч.2 ст.296 КК України - не вчиняв.

Суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та винуватість підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, крім повного визнання ними своєї вини у вчиненні злочину, стверджується наступними доказами:

-показаннями представника потерпілого ОСОБА_17 , даними в судовому засіданні про те, що про обставини нанесення його брату ОСОБА_18 тілесних ушкоджень йому не відома. Зі слів матері було відомо, брата ОСОБА_19 побили в барі ОСОБА_15 та ще якісь особи 08.11.2009 року, з бару його привезли додому ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , мати ОСОБА_22 з ОСОБА_19 не розмовляла, оскільки він перебував у непритомному стані, а лише через певний проміжок часу викликали швидку медичну допомогу, яка і доправила брата ОСОБА_13 у лікарню швидкої медичної допомоги, де останній в подальшому помер; мати ОСОБА_22 померла в жовтні 2014 р., яка останні 2 роки була паралізована; він з цивільним позовом не звертався до суду;

-оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_23 , які вона надавала у судовому засіданні 15 липня 2014 року , з яких вбачається, що остання повідомила про те, що біля 22 год. 08.11.2009 р. вона із ОСОБА_13 зайшли в бар „Тетяна, що знаходиться на АДРЕСА_6 . У приміщенні бару за столиком сиділа компанія із трьох молодих мужчин, одного із яких ОСОБА_8 . ОСОБА_24 знав раніше. Проходячи біля ОСОБА_8 , ОСОБА_13 спіткнувся і ненароком зачепив останнього по плечу. ОСОБА_8 за це вдарив ОСОБА_13 долонею руки по шиї. В подальшому ОСОБА_8 вибачався. Через певний період ОСОБА_8 та ОСОБА_13 вийшли на вулицю, де між ними продовжився конфлікт, до якого приєднались знайомі ОСОБА_8 - ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Деякий час вона знаходилась в барі та коли вийшла надвір подивитись, то побачила як ОСОБА_8 наносив кілька ударів кулаком в голову ОСОБА_13 , від чого той впав на землю. До бійки приєднались ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які також наносили удари ОСОБА_19 . Після побиття останні залишили ОСОБА_25 , сіли в машину та поїхали. Вона за допомогою знайомого ОСОБА_21 посадила в таксі ОСОБА_25 та повезла його додому. Після чого ще поверталась в бар за своїми речами. Вдома ОСОБА_13 ставало погано, викликали швидку медичну допомогу та відвезли його до лікарні, де він і помер. (т.5 а.с.213-216)

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 15.12.2009р., з якого вбачається, що серед пред`явлених фотознімків свідок ОСОБА_23 впізнала фотознімок ОСОБА_8 , при цьому заявивши, що саме ОСОБА_8 08.11.2009 року наносив тілесні ушкодження ОСОБА_13 ( т.1 а.с.72-74);

- протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_23 та ОСОБА_8 від 08.06.2011р.,з якого вбачається, що ОСОБА_23 підтвердила свої попередні показання про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ОСОБА_26 ,а ОСОБА_8 її показання заперечив. (т. 2 а.с.108-112);

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 15.12.2009р., з якого вбачається, що серед пред`явлених фотознімків свідок ОСОБА_23 впізнала фотознімок ОСОБА_11 , при цьому заявивши, що саме ОСОБА_8 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 08.11.2009 року наносив тілесні ушкодження ОСОБА_13 ( т.1 а.с. 75-77);

- протоколом ставки віч-на-віч від 01.07.2011р. між свідком ОСОБА_23 та ОСОБА_11 , з якого вбачається, що ОСОБА_23 підтвердила свої попередні показання, категорично заявивши, що саме ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , наносили удари по тілу та голові ОСОБА_13 біля бару " ІНФОРМАЦІЯ_6 "( т. 2 а.с. 176-179);

- протоколом ставки віч-на-віч між ОСОБА_23 та ОСОБА_10 від 16.06.2011р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_23 підтвердила свої попередні показання, заявивши, що саме ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 08.11.2009 року близько 22 години 30 хвилин нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_13 біля кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_6 " (т.2 а.с. 140-145);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 07.06.2011 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_23 на місці події розповіла та показала, як відбувалась подія злочину (т.2 а.с. 80-94);

-показаннями свідка ОСОБА_29 , даними в судовому засіданні, про те, що працює барменом у барі „Тетяна, що на АДРЕСА_6 . 08.11.2009 року, коли вона була на зміні, в барі знаходився ОСОБА_24 та ОСОБА_30 , які розпивали спиртні напої. Близько 20.00-21.00 години в бар зайшли підсудні. Вони втрьох сіли за столик, що поруч з барною стійкою, замовили горілку, сік. Через певний час ОСОБА_13 вирішив підійти до барної стійки, щоб зробити замовлення. Коли проходив біля столика, за яким сидів ОСОБА_31 з хлопцями, спіткнувшись, зачепив ОСОБА_8 . Останній відмахнувся рукою та зачепив ОСОБА_13 , від чого ОСОБА_19 впав. Надалі ОСОБА_13 попросив вийти ОСОБА_8 на вулицю, на що ОСОБА_15 погодився. Коли повернулись з вулиці, ОСОБА_32 заказав по 50 грам горілки. У якому порядку вони ще після цього виходили на вулицю не памятає, памятає лише, що ОСОБА_11 і ОСОБА_8 , виходячи з бару з нею попрощались, а де подівся ОСОБА_10 не памятає. Вона почула крик ОСОБА_23 на вулиці. Остання зайшла в бар і попросила води. Потім свідок бачила, як ОСОБА_23 та ОСОБА_21 вели ОСОБА_13 . При цьому свідок зазначила, що з бару не виходила, і що робилось за його межами не знає, будь-якого шуму знадвору не чула. Робота бару порушена не була;

- протоколом відтворення обставин та обстановки події від 07.06.2011 р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_33 розказала про обставини конфлікту, який виник між ОСОБА_14 та підсудними (т.2 а.с.98);

- протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_34 та ОСОБА_8 від 09.06.2011р., з якого вбачається ОСОБА_35 повідомила про те, що 08.11.2009 року ОСОБА_8 перебував в кафе-барі " ОСОБА_36 " разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у них виник конфлікт з ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 113-117);

-показаннями свідка ОСОБА_21 , даними в судовому засіданні про те, що 08.11.2009 року у вечірній час знаходився на літньому майданчику кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». В барі бачив ОСОБА_37 та ОСОБА_25 , також в цей час в барі і біля бару було багато людей, оскільки було свято « ОСОБА_38 ». Саму бійку біля бару не бачив, оскільки місце біля бару погано освітлювалось. Йому відомо, що було побито в цей вечір ОСОБА_25 , однак хто саме побив потерпілого йому невідомо.

- показаннями свідка ОСОБА_39 та свідка ОСОБА_40 , даними ними на досудовому слідстві, які оголошені та перевірені в судовому засіданні про те, що 09.11.2009 року, приблизно в 6-00год надійшов виклик з АДРЕСА_7 та їх бригада виїхала за даною адресою для надання медичної допомоги людині. Прибувши за вказаною адресою виявили ОСОБА_13 ,який був в непритомному стані. Присутні мама потерпілого та його дівчина повідомили, що ОСОБА_13 побили в барі на пр.Чорновола 101 в м.Львові 08.11.2009 року в період часу 22.00-23.00 години. Оскільки стан ОСОБА_13 був важкий, було прийнято рішення про негайну його госпіталізацію (т.1 а.с. 51-52,54);

-показаннями свідка ОСОБА_41 даними в судовому засіданні, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_39 , які останні підтримав в судовому засіданні;

-допитаний у судовому засіданні, за клопотанням захисту свідок ОСОБА_42 , вказав, що працює таксистом. 08.11.2009 р. біля 22 год. біля 40 хв. знаходився біля бару „Тетяна, що на пр. Чорновола. Бачив, як з бару виходив ОСОБА_15 , свідок пропонував його підвезти, але ОСОБА_8 з якимось хлопцем поїхав на іншій машині. Після відїзду ОСОБА_8 був якийсь шум на літньому майданчику, перед входом в бар ніякої бійки не було.

-з висновку судово-медичної експертизи № 591/09 від 27.11.2009 року, вбачається, що причиною смерті ОСОБА_13 є черепно-мозкова травма у вигляді перелому основи черепа, кісток носа, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми справа, яка ускладнилась аспіраційним синдромом, запаленням та набряком легенів, набряком-набуханням головного мозку. Дана травма голови у вигляді перелому основи черепа, внутрішньочерепних крововиливів була небезпечною для життя в момент заподіяння, призвела до смерті та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження у живої особи.(т.3 а.с. 33-41);

-з висновку експерта додаткової судово-медичної експертизи №356/15 від 03.11.-11.11.2015 р. вбачається, що внутрішньо-черепні крововиливи, які малися у гр. ОСОБА_13 характерні для травматичного генезу, не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідками перенесеної раніше черепно-мозкової травми (або хірургічного втручання), захворюваннями, на які страждав потерпілий або імовірним надмірним вживанням алкоголю. Тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_13 у вигляді синців, саден, рани, перелому кісток основи черепа, перелому кісток носа, субарахноїдальних крововиливів та гострої субдуральної гематови є наслідком травмуючої дії тупих предметів, могли бути як наслідком ударів рухомими тупими предметами, так і ударів до нерухомих тупих предметів. Синці, рана та крововиливи слизових оболонок губ, крововилив в м`яких покровах тім`яно-потиличної ділянки голови справа є наслідком дії тупих предметів під прямим або близьким до прямого кутом, садна є наслідком дії тупих предметів по дотичній до поверхні шкіри. Лінійний перелом лівої очної пластини лобної кістки (верхня стінка лівої орбіти) є наслідком дії тупого предмету на ліву лобну (надбрівну) ділянку. Обмежено-вогнищевий крововилив в м`яких мозкових оболонках по полюсу лівої лобної частки є наслідком прикладання сили на ліву лобну (надбрівну) ділянку голови, інші крововиливи в м`яких мозкових оболонках не відповідають місцю прикладання сили, утворились за рахунок віддаленої дії травмуючої сили в різних ділянках голови. Категорично визначити, чи утворення субдуральної гематоми у гр. ОСОБА_13 є наслідком одного удару або декількох, немає можливості у зв`язку з відсутністю судово-медичних даних. У своїй сукупності ушкодження в ділянках голови та кінцівок у гр. ОСОБА_13 не характерні для одноразового вільного падіння на площину з висоти росту. Відтак, у висновку експерта зазначено, що безпосередньою причиною смерті гр. ОСОБА_13 є черепно-мозкова травма, основним компонентом якої була масивна гостра субдуральна гематома правої півкулі, яка привела до компресії головного мозку, коматозного стану, ускладнилась набряком-набуханням головного мозку, зупинкою серцевої та дихальної діяльності. Видалення субдуральної гематоми в період, коли вже розвинулась компресія мозку з порушенням мозкового кровообігу у стовбуровому відділі та набряк-набухання головного мозку, не завжди може попередити настання смерті, навіть після хірургічного видалення гематоми, що і мало місце в даному випадку. Крім того, у гр. ОСОБА_13 мав місце перелом кісток носа, який, на фоні коматозного стану, супроводжувався носовою кровотечею, проникнення крові в дихальні шляхи (аспірація), що привело до розвитку аспіраційної гнійної пневмонії, набряку легенів, гіпоксії, сприяло посиленню набряку головного мозку та настанню смерті;

-допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_43 підтримав зазначені вище висновки судово-медичних експертиз, надавши аналогічні пояснення, зазначені ним у висновках експертиз;

-протоколом огляду місця події від 11.11.2009 року, з якого вбачається, що було оглянуто приміщення кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_6 " та прилегла до нього територія, тобто місце вчинення злочину.(т. 1 а.с. 11-19);

-протоколом виїмки від 11.11.2009 року, з якого вбачається, що проведено виїмку одягу ОСОБА_13 (т. 3 а.с. 48) та протоколом огляду предметів від 18.11.2009 року, згідно з яким, оглянуто та прилучено до кримінальної справи в якості речових доказів предмети одягу ОСОБА_13 , а саме: джинсові штани, пару кросівок, светр, куртку (т. 1 а.с. 49-50);

-висновком судово-імунологічної експертизи № 383/201 1-ім від 22.06.2011 року, згідно з яким, в слідах на светрі ОСОБА_13 , виявлено кров людини, яка може походити від любої особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від ОСОБА_13 та ОСОБА_8 (т. 3 а.с. 72-77).

- з акту стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 168 від 13.07.2011р. вбачається, що ОСОБА_8 на даний час психічним захворюванням не страждає та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час інкримінованих йому дій ОСОБА_8 психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак наркоманії чи алкоголізму не виявляє. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Висновок судового експерта-психолога: Під час інкримінованих йому дій індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_8 суттєво не впливали на його поведінку. (т.3 а.с.90-92)

- з акту стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 178 від 27.07.2011р. вбачається, що ОСОБА_10 на даний час психічним захворюванням не страждає та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На час інкримінованих йому дій ОСОБА_10 психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак наркоманії чи алкоголізму не виявляє. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.Висновок судового експерта-психолога: індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_10 не могли суттєво вплинути на його поведінку під-час інкримінованих йому дій. (т.3 а.с.105-106)

- з акту амбулаторної судової - психіатричної експертизи № 617 від 14.07.2011р. вбачається, що ОСОБА_11 в даний час психічним захворюванням не страждає. Виявляє дисоціальний розлад особистості. Наявні у нього психічні порушення не досягають рівня психічної хвороби чи недоумства і не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_11 також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав і не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності і міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.3 а.с.116-117).

Оцінюючи показання представника потерпілого ОСОБА_17 суд приймає їх до уваги, оскільки вони підтверджуються іншими доказами у справі.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_44 вважає їх правдивими, які не заперечуються іншими учасниками процесу.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_21 у судовому засіданні в тій частині про те, що на його очах били ОСОБА_13 дві особи, а троє чи четверо стояли неподалік, а потім розбіглись у різні сторони, розцінюючи їх, як суперечливі і такі, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_45 оскільки він не був свідком даних подій.

Суд частково приймає показання свідка ОСОБА_46 до уваги в тій частині, що 08 листопада 2009 р. в приміщення бару «Тетяна» у м. Львові, де вона працює барменом, між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 виник конфлікт; робота бару не була порушена; дійсно ОСОБА_47 було побито, оскільки ОСОБА_48 про це їй повідомила, однак вона з бару не виходила, а тому їй не було відомо хто-саме наніс тілесні ушкодження ОСОБА_49 .

Суд приймає до уваги показання ОСОБА_50 в тій частині , що між ОСОБА_14 та ОСОБА_51 виник конфлікт в приміщенні бару, який в подальшому переріс у бійку біля бару; згодом у даний конфлікт долучились знайомі ОСОБА_8 - ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , оскільки покази ОСОБА_52 підтверджуються показаннями зазначених вище свідків, протоколами впізнання, висновками експертиз, протоколами очних ставок між підсудними та свідками.

Оцінюючи показання підсудних, суд приймає їх до уваги в частині того, що вони були причетні до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 .

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудних ОСОБА_53 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доведена повністю.

Дії підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне заподіння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Окрім того, органом досудового слідства підсудним ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. А саме, підсудні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 досудовим слідством обвинувачується в тому, що 08 листопада 2009 року, близько 22 години 30 хвилин, знаходячись біля кафе-бару «Тетяна», розташованому на пр.Чорновола,101 у м.Львові, маючи умисел на вчинення хуліганських дій групою осіб, умисно, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Злочинні дії ОСОБА_8 виразились у тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою та в групі осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , показуючи зневагу до існуючих норм поведінки у суспільства та моралі, з метою самоутвердження за рахунок інших осіб, протиставляючи себе іншим громадянам, суспільству, з надуманих мотивів із хуліганських спонукань спровокували конфлікт з ОСОБА_13 , який переріс у побиття останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення громадського порядку, демонструючи зверхність, вседозволеність та явну неповагу до суспільних норм, діючи привселюдно та використовуючи свою чисельну і фізичну перевагу, нанесли низку ударів руками та ногами останньому в різні частини тіла, внаслідок чого спричинили ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження від отримання яких ОСОБА_13 помер в реанімаційно-анестезіологічному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Під час і розгляду справи судом встановлено, що конфлікт з потерпілим ОСОБА_13 розпочав підсудний ОСОБА_8 у приміщенні бару „ ІНФОРМАЦІЯ_6 через поведінку ОСОБА_13 , який зачепив його по голові; крім цього, як стверджували очевидці подій, у ОСОБА_8 були претензії до ОСОБА_13 Підсудні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , перебуваючи у одній компанії із ОСОБА_8 із солідарності приєднались до дій ОСОБА_8 відносно ОСОБА_13 . Відповідно до змісту ст.296 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.06.1991 р. №3 „Про судову практику в справах про хуліганство дії, що супроводжувались заподіянням тілесних ушкоджень, викликані неприязними стосунками, повинні кваліфікуватись за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Хуліганство від інших злочинів відрізняється спрямованістю умислу винного, мотивами його дій та обставинами вчинення злочину.

Особисті неприязні стосунки, як зазначається у Постанові Пленуму Верховного Суду України, між винним та потерпілим можуть складатись протягом тривалого часу, але можуть виникнути і раптово, якщо вони зачіпають інтереси сторін.

Злісним хуліганством за ознакою особливої зухвалості може бути визнане таке злочинне порушення громадського порядку, яке виражало явну неповагу до суспільства, супроводжувалось насильством з заподіянням тілесних ушкоджень, яке тривалий час і вперто не припинялось, було повязане із знищенням майна, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства.

Подія злочину мала місце біля бару „ ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Львові, тривала короткий проміжок часу, не вплинула на відпочинок відвідувачів бар, що знаходились всередині приміщення та на літньому майданчику, який не проглядався з входу в бар; робота кафе, як ствердила свідок ОСОБА_33 , порушена не була.

Кримінальна відповідальність за хуліганство настає лише при доведеності умислу на порушення громадського порядку і проявів явної неповаги до суспільства. Орган досудового слідства обґрунтовує кваліфікацію дій підсудних за ч.2 ст. 296 КК України фактично тими ж мотивами, що і кваліфікацію дій за ч.2 ст. 121 КК України.

Зважаючи на обставини вчинення злочину, мотиви поведінки підсудних та спрямованість їх умислу саме на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, суд не вбачає у діях підсудних складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України. А тому за вказаною статтею підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 слід виправдати.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його характер, роль підсудного у вчиненому, особу підсудного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину-доньку ОСОБА_54 , 2008 року народження, батьків пенсіонерів, батько ОСОБА_8 -є інвалідом 2-ї групи, позитивно характеризується за місцем проживання, стан його здоров`я, який потребує негайного лікування, що підтверджено в судовому засіданнями медичними документами, а також те, що він вину свою у вчиненому визнав, щире каяття у вчиненому, що є пом`якшуючими відповідальність обставинами, вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, що є обтяжуючою відповідальність обставиною, вважає, що слід призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за якою кваліфіковано злочин, на підставі ст.69 КК України, а саме у виді позбавлення волі

При обранні покарання підсудному ОСОБА_10 суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, його характер, роль підсудного у вчиненому злочині, особу підсудного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою відповідальність обставиною, вину свою у вчиненому визнав та щиро розкаявся у скоеному, що є пом`якшуючими відповідальність обставинами, позитивну характеристику з місця проживання, вважає, що слід призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за якою кваліфіковано злочин, на підставі ст.69 КК України, а саме у виді позбавлення волі

Оскільки вироком Франківського районного суду м. Львова від 12.06.2009 р. ОСОБА_10 засуджений на 3 роки позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 3 роки, при обранні покарання до нього слід застосувати правила ст.71 КК України.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_11 суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, його характер, роль підсудного у вчиненому злочині, особу підсудного, який є судимим, щире каяття у вчиненому та визнання своєї винуватості у вчиненому злочині,що є пом`якшуючими відповідальність обставинами, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння,що є обтяжуючою відповідальність обставиною,сімейне становище останнього та те що має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_12 , 2009 року народження, позитивно характеризується за місцем проживання, вважає, що слід призначити покарання, нижче від найнижчої межі,встановленої в санкції статті за якою кваліфіковано злочин, на підставі ст.69 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Оскільки вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2010 р. ОСОБА_11 засуджений на 3 роки 1 місяць позбавлення волі за злочин, вчинений 20.05.2009р., при обранні покарання до нього слід застосувати правила ч.4 ст.70 КК України .

Позовні вимоги першого заступника прокурора Львівської області в інтересах комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про стягнення із підсудних витрат на лікування потерпілого ОСОБА_13 суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відтак, стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 в користь Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги кошти в загальній сумі 699 грн. 48 коп., з кожного по 233 грн.(двісті тридцять три грн.).

З підсудного ОСОБА_8 стягнути витрати, пов`язані з екстрадицією, в сумі 21 358 грн.70 коп.

Речові докази одяг, належний ОСОБА_13 повернути представнику потерпілого ОСОБА_17 .

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_55 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання, застосувавши ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяця.

За ст. 296 ч.2 КК України ОСОБА_8 виправдати.

ОСОБА_56 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання, застосувавши ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.

За ст. 296 ч.2 КК України ОСОБА_10 виправдати.

Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_10 частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 12.06.2009р. та остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_57 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання, застосувавши ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки .

За ст. 296 ч.2 КК України ОСОБА_11 виправдати.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України частково зарахувати ОСОБА_11 невідбуте покарання за вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2010 р. та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком 5(п`ять) років 6(шість) місяців.

Запобіжний захід підсудним ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати засудженим з дня фактичного затримання:

- ОСОБА_8 - з 20 жовтня 2010 р.

- ОСОБА_11 - з 02 червня 2010 р.

- ОСОБА_10 - з 14 червня 2011 р.

Стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 в користь Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги кошти в загальній сумі 699 грн. 48 коп., з кожного по 233 грн.(двісті тридцять три грн.)

З засудженого ОСОБА_8 стягнути витрати, пов`язані з екстрадицією з Республіки Італія в Україну, в сумі 21 358 /двадцять одна тисяча триста п`ятдесят вісім/ грн.70 коп.

Речові докази одяг, належний ОСОБА_13 повернути представнику потерпілого ОСОБА_17 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом пятнадцяти діб, засудженими, у той же строк, однак з часу вручення їм копії вироку.

Суддя ОСОБА_1