Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2010 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Король К.І.

з участю прокурора - Штефанюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 а/34, Закарпатської області, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, працюючого на посаді заступника директора Ужгородської автошколи ТСО України, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.368, ч.1 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 працюючи згідно наказу №31 від 05.12.1991 року на посаді заступника директора Ужгородської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України з навчально-виховної роботи, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, 9 вересня 2009 року близько 14 год., перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою м.Ужгород, вул.Собранецька, 147 а, всупереч інтересам служби, одержав від курсанта навчальної групи №20 по навчанню водіїв автотранспортних засобів категорії з В на С ОСОБА_2 незаконну матеріальну винагороду - хабара в розмірі 1900 грн. за виконання в його інтересах дій, а саме: успішного складання останнім іспиту з підготовки водіїв транспортних засобів та одержання свідоцтва про закінчення навчального закладу, що відповідно знаходилося у колі його службових повноважень.

Крім того, ОСОБА_1 власноручно вніс у офіційний документ - свідоцтво про закінчення навчального закладу з підготовки водіїв транспортних засобів серії ААБ №584535 відомості про успішне складання внутрішніх іспитів Ужгородської автошколи ТСО України курсантом навчальної групи №20 по навчанню водіїв автотранспортних засобів категорії з В на С ОСОБА_2, хоча фактично складання таких іспитів не відбулося.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та показав, що з 1991 року він працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Ужгородської автошколи ТСО України, до його функціональних обовязків входить: розподілення навчального навантаження навчаючому складу і керування роботою тарифікаційної комісії, організація представлення навчальних груп та іспитів, своєчасна підготовка належної документації і навчально-матеріальної бази, контролювання заповнення та видачі свідоцтв про закінчення навчання, ведення обліку і звітності по навчальній та методичній роботі.

28.08.2009 року до нього в службовий кабінет зайшов гр. ОСОБА_2, який попросив зарахувати його на навчання в автошколу з метою отримання посвідчення водія категорії С. На що, він повідомив про необхідність надання медичної картки, одної фотографії, картки водія і він зможе зарахувати його до групи, яку веде особисто, оскільки така є не укомплектованою. На протязі декількох днів ОСОБА_2 приніс необхідні документи та дав 1200 грн., які він оплатив в банк за навчання, а квитанцію віддав йому. Останній на навчання та курси водіння не виходив, при зустріч він повідомив, що 10.09.2009 року буде прийматись теоретичний та практичний іспит в МРЕО і йому потрібно буде зявитись. 09.09.2009 року близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_2 зайшов до його кабінету і попросив видати йому свідоцтво про закінчення навчання з підвищення кваліфікації водіїв з категорії В на С, він повідомив, що зможе віддати свідоцтво лише наступного дня. Після цього ОСОБА_2 поклав на стіл гроші в сумі 1900 грн. та вийшов з кабінету, а він забрав гроші та поклав їх до кишені, при цьому усвідомлюючи, що зазначені грошові кошти є хабарем. Ним було внесено відомості до свідоцтва про закінчення ОСОБА_2 навчання та складання ним внутрішнього іспиту в автошколі, що не відповідало дійсності.

Суд, обмежившись допитом підсудного ОСОБА_1, який вину визнав та ствердив фактичні обставини, при яких було вчинено злочин, час, місце вчинення злочину, що узгоджується з матеріалами справи, приходить до переконання, що його вина у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.368 КК України - одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, чи інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням свого службового становища, та ч.1 ст.366 КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей - доведена повністю, його дії органом досудового слідства кваліфіковані вірно.

Обираючи до підсудного ОСОБА_1 вид та міру покарання, суд враховує сукупність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкість вчиненого злочину, якими суд визнає, наявність на утриманні ОСОБА_1 дружини пенсійного віку - ОСОБА_3, 1952 р., яка знаходиться на обліку в Закарпатському онкодиспансері, що стверджується довідкою Ужгородської міської поліклініки №38 від 22.01.2010 р., приймає до уваги, що згідно Закону України Про дорожній рух посвідчення водія відповідної категорії може бути видане лише при складанні відповідного екзамену в органах МРЕВ ДАІ, та вважає, що діями підсудного не нанесено істотної шкоди інтересам держави або третім особам.

З урахуванням особи винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, виключно позитивно характеризується по місцю проживання та роботи (а.с.184, 186), має тривалий трудовий стаж, а також сімейного стану та його матеріального становища, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави при призначенні покарання ОСОБА_1 за ч.1 ст.368 КК України застосувати ст.69 КК України та призначити йому більш мяке покарання ніж передбачено законом у частині зменшення суми штрафу виходячи з загальних засад призначення покарання згідно вимог ст.65 КК України та ст.50 КК України, у відповідності до якою покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

На підставі вищезазначених обставин за ч.1 ст.366 КК України на думку суду можливо призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу. Остаточну міру покарання останньому призначити на підставі ст.70 КК України.

Крім того, ОСОБА_1, виходячи з кола його службових обовязків, слід призначити обовязкове додаткове покарання визначене ч.1 ст.368 КК та ч.1 ст.366 України на нетривалий час у вигляді заборони займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків, а саме - організацією представлення навчальних груп Ужгородської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України по підготовці призовників з військово-технічних спеціальностей для Збройних Сил України для здачі іспитів, зайняття підготовкою технічної документації, заповненням та видачею свідоцтв про закінчення навчання, ведення обліку і звітності по вказаним питанням.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати - відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.368, ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.368 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 5 тисяч грн. з забороною займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків, а саме - організацією представлення навчальних груп Ужгородської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України по підготовці призовників з військово-технічних спеціальностей для Збройних Сил України для здачі іспитів, зайняття підготовкою технічної документації, заповненням та видачею свідоцтв про закінчення навчання, ведення обліку і звітності по вказаним питанням строком на один рік;

- за ч.1 ст.366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 600 грн. з забороною займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків, а саме - організацією представлення навчальних груп Ужгородської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України по підготовці призовників з військово-технічних спеціальностей для Збройних Сил України для здачі іспитів, зайняття підготовкою технічної документації, заповненням та видачею свідоцтв про закінчення навчання, ведення обліку і звітності по вказаним питанням строком на один рік.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно обрати до засудженого ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу в розмірі 5 тисяч грн. з забороною займати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків, а саме - організацією представлення навчальних груп Ужгородської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України по підготовці призовників з військово-технічних спеціальностей для Збройних Сил України для здачі іспитів, зайняття підготовкою технічної документації, заповненням та видачею свідоцтв про закінчення навчання ведення обліку і звітності по вказаним питанням строком на один рік.

Запобіжний захід обраний органом досудового слідства відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписка про невиїзд.

Речові докази по справі:

- медичну довідку серії 2МДЛ №601651, картку водія ОСОБА_2, квитанцію про сплату коштів №475 від 03.09.2009 р., свідоцтво про закінчення навчального закладу з підготовки водіїв транспортних засобів серії ААБ №584535 заповнене на імя ОСОБА_2 (а.с.107, 112, 114) - зберігати при матеріалах справи;

- змиви з правої та лівої руки ОСОБА_1 (а.с.107, 113) - зберігати при матеріалах справи;

- грошові кошти в розмірі 1900 грн., які знаходяться на відповідальному зберіганні в бухгалтерії Ужгородського МУ ГУ МВС України в Закарпатській області (а.с.107, 109) - конфіскувати на користь держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Микуляк П.П.