Справа № 344/9808/13-к
Провадження № 11-сс/779/177/2014
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів : ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 08 липня 2013 року про відмову в задоволенні скарги апелянта на постанову старшого слідчого прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_7 від 21 березня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 26 лютого 2013 року за № 0000040, з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , апелянта ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
Апелянт просить, поновивши строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її та постановити рішення, яким скасувати і постанову старшого слідчого прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_7 від 21 березня 2013 року, зобов`язавши поновити досудове розслідування.

Вказаною постановою слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 26 лютого 2013 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У постанові зазначено, що із звернення ОСОБА_6 та його додаткових пояснень вбачається, то суддя Івано-Франківського міського суду ОСОБА_10 та керівник апарату Івано-Франківського міського суду ОСОБА_11 сфальсифікували компакт-диск архівної фонограми ( серійний номер № 2008.01.30-12.29 ) судового засідання по вказаній справі. А 09 липня 2008 року на судовому засіданні суддя ОСОБА_10 проголосила вступну та резолютивну частини рішення суду, яким його позовну заяву задоволено повністю. Проте через декілька днів в канцелярії Івано-Франківського міською суду він отримав рішення суду від 09 липня 2008 року, в якому вже було зазначено, що у позові відмовлено.

Що в ході досудового розслідування до кримінального провадження долучено матеріали перевірки прокуратури м. Івано-Франківська № 101 зп.-09 за зверненням ОСОБА_6 з приводу неправомірних дій працівників Івано-Франківського міського суду з якого вбачається, що за наслідками проведеної перевірки, 24 червня 2009 року помічником прокурора м. Івано-Франківська ОСОБА_12 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи па підставі п. 1 ч. 1 ст. 6 КПК України ( в редакції 1960 року ). Дана постанова була оскаржена до суду і постановою Богородчанського районного суду від 08 грудня 2009 року залишена без задоволення, ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2010 року апеляцію ОСОБА_6 залишено без задоволення, залишив без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_6 ухвалою від 17 лютого 2011 року і Верховний суд України.

Слідчий також зазначив у своїй постанові, що відповідно до журналів судових засідань, технічна фіксація вказаної справи здійснювалася на комплексі «Камертон», що по кожному дню судових засідань є ті чи інші різниці в часі фіксації судових засідань, але наявність відмінностей між часом початку судового засідання, що вказаний у журналі судового засідання як час початку звукозапису, та часом, вказаним як час судового засідання, не може свідчити про фальсифікацію компакт-диску архівної фонограми ( серійний номер № 2008.01.30-12.29 ) судового засідання від 09 липня 2008, оскільки у всіх випадках фіксації судового процесу звукозаписуючим пристроєм комплексом «Камертон» наявні аналогічні відмінності. А отже, наведене свідчить не про фальсифікацію компакт-диску архівної фонограми судового засідання від 09 вересня 2008 року рішення, а про особливості комп`ютерної програми, за допомогою якої здійснюється звукозапис.

Слідчий суддя в ухвалі, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , мотивував свою позицію посиланням на норми ст. ст. 22, 26 КПК України і виходив з того, що судовим розглядом на підставі матеріалів кримінального провадження встановлено, що постановою слідчого кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, закрито за відсутністю події кримінального правопорушення правильно, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя не погодився з доводами скаржника щодо не вчинення слідчим всіх процесуальних дій для повного та всебічного з`ясування обставин, викладених у його заяві, оскільки чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. А тому вважав, що доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованими, оскільки, окрім тверджень заявника про вчинення злочину, заяви не містять будь-яких відомостей про обставини, за яких, на думку скаржника, ці правопорушення мали місце. Крім того, факти та обставини на які посилається скаржник уже були предметом судового розгляду першої, апеляційної та касаційної інстанцій, але свого підтвердження не знайшли, а тому прийшов до висновку, що слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з дотриманням вимог КПК України.

У поданому з апеляційною скаргою клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 зазначає, що ще 10 липня 2013 року він оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Івано-Франківського міського суду № 344/9808/13-к від 08 липня 2013 року до Апеляційного суду Івано-Франківської області ( надалі АС ІФО ), подавши апеляційну скаргу через міський суд, але він не отримав повідомлення, що скарга прийнята апеляційним судом, що спонукало звернутися в АС ІФО стосовно руху згаданої апеляційної скарги. Його постійно посилали до міського суду ( судді ОСОБА_13 ), щоб суд першої інстанції направив їм вказану скаргу до розгляду. Однак, через безрезультатні відвідини та не отримання інформації і не направлення його апеляційної скарги, йому прийшлося неодноразово звертатися до різних посадових осіб, поки було вияснено обставини не направлення скарги з міського суду до апеляційного. Після він звертався з апеляційною скаргою безпосередньо до апеляційного суду, але скаргу було повернуто по причині пропуску строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про його поновлення, а тому, усунувши цей недолік, знову звернувся до апеляційного суду. Вважає, що при таких обставинах строк на апеляційне оскарження слід поновити.

А по суті з оскарженою ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 не згоден, вважає, що таке рішення є неправомірне, постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, не відповідає вимогам Закону. Посилається на те, що в Івано-Франківському міському суді з матеріалів цивільної справи № 2-936/2008 з невідомих причин зникла архівна фонограма на компакт-диску серійний № 2008.01.30-12.29, а є архівний диск на компакт-диску № 2008.07.10-11.37 ( фактично є компакт-диск серій № R806011-30 ), на його думку сфальсифіковано аудіо запис на диску щодо результату вирішення справи за його пощовом. Це змусило його 23 січня 2013 року звернутись до прокуратури міста Івано-Франківська з відповідною заявою.

За результатами проведеного по його заяві досудового розслідування прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 ч. 1 п. 1 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, з чим він не згоден і після неодноразово звертався до прокуратури міста та області, інших установ, з різними проханнями щодо вирішення його заяви, як у 2013 році так і в 2014 році, але безрезультатно.

На протязі тривалого часу, починаючи з 2009 року, він намагався в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій довести відсутність вказаної архівної фонограми в матеріалах справи, але теж безрезультатно.

А після вступу в силу нового КПК України вирішив повторно дослідити матеріали вказаної справи на наявність архівної фонограми, після чого знову звернувся з заявою про порушення кримінальної справи.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_6 свої апеляційні вимоги підтримав.

Прокурори вважають, що підстав для скасування ухвали слідчого судді та слідчого прокуратури немає, а доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі.

Заслухавши доповідь судді, учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку з врахуванням викладеного вище, що зазначене у клопотанні з цього приводу ОСОБА_6 , та у листі територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області № 06-13/752 від 12 серпня 2014 року, про те, що згідно запису № 25356/13-вх. реєстраційних форм обліку вхідної кореспонденції Івано-Франківського міського суду, 10 липня 2013 року зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 липня 2013 року, вказана апеляційна скарга, яка адресована до Апеляційного суду Івано-Франківської області, не направлялася до вказаного суду, оскільки була передана судді для відома як така, що подана Івано-Франківському міському суду як повідомлення про оскарження ухвали в Апеляційному суді Івано-Франківської області в порядку п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК України та з метою надання апелянту доступу до правосуддя, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити.

А вирішуючи апеляційні вимоги по суті, колегія суддів враховує наступне.

Як підтверджує текст рішення Івано-Франківського міського суду від 09 липня 2008 року ( а. с. 19 матеріалів закритого кримінального провадження ), суд, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Івано-Франківської торгово-промислової палати про визнання неправомірними дій по проведенню науково-технічної експертизи та зобов`язання відкликати протиправний висновок, суд постановив в задоволенні позову відмовити.

ОСОБА_6 оскаржив дане рішення в апеляційному порядку.

Як підтверджує копія ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 листопада 2008 року ( а. с. 20 матеріалів закритого кримінального провадження ), колегія суддів, розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вказане рішення, апеляційну скаргу відхилила.

При цьому, колегія суддів в ухвалі зазначила, що апелянт посилається на те, що суд безпідставно відмовив йому в позові, оскільки в матеріалах справи були докази протиправного проведення відповідачем науково-технічної експертизи та інше, тобто доводив свою позицію по суті спору, про фальсифікацію дисків чи записів не вказував нічого.

В послідучому апелянт повторно звернувся до міського суду з позовними вимогами по суті аналогічними тим, що були вирішені судовим рішенням від 09 липня 2008 року, дещо їх конкретизувавши, але рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 квітня 2009 року ( а. с. 46-47 матеріалів закритого кримінального провадження ), у задоволенні даного позову теж було відмовлено, справа розглядалась тим же суддею.

І тільки після цього у травні 2009 року ОСОБА_6 подав заяву на ім`я голові Івано-Франківського міського суду ( а. с. 39 матеріалів закритого кримінального провадження ), в якій просить дозволити послухати і зняти копію з компакт-диска СД-R серійний № 2008.0130-12.29, який зберігається в архіві, на якому зафіксовано судовий розгляд цивільної справи № 2-936/08 за позовом ОСОБА_6 до Івано-Франківської торгово-промислової палати.

В заяві про злочин від 27 травня 2009 року до прокуратури м. Івано-Франківська ( а. с. 26 матеріалів закритого кримінального провадження ), ОСОБА_6 , виходячи із зазначеного в ній та керуючись ст. 95 КПК України 1960 року, просив порушити кримінальну справу стосовно судді ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 366 КК України, вважаючи, що нею сфальсифіковано архівний диск та суть судового рішення за 2008 рік.

Постановою від 24 червня 2009 року ( а. с. 86-88 матеріалів закритого кримінального провадження ), помічник прокурора м. Івано-Франківська ОСОБА_12 , розглянувши матеріали перевірки за заявою апелянта постановила відмовити в порушенні кримінальної справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 6 КПК України за відсутністю події злочину, передбаченого ст. 366 КК України.

ОСОБА_6 оскаржив вказану постанову до суду і постановою Богородчанського районного суду від 08 грудня 2009 року ( а. с. 15 матеріалів закритого кримінального провадження ) скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення.

В мотивувальній частині постанови суд зазначив, що рішення яке було прийнято суддею ОСОБА_10 у справі за позовом ОСОБА_6 до Івано-Франківської торгово-промислової палати з приводу визнання неправомірними дій по проведенню науково-технічної експертизи, було предметом апеляційного розгляду. При цьому, оскаржуючи рішення про відмову в задоволенні його позову, в апеляції ОСОБА_6 не зазначив, що по справі проголошувалось інше рішення.

За апеляцією ОСОБА_6 вказана постанова переглянута апеляційним судом і ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2010 року ( а. с. 13 матеріалів закритого кримінального провадження ), апеляцію залишено без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду без зміни. Колегія суддів теж зазначила, що, як вбачається з відмовних матеріалів справи, рішення, прийняте суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_10 у справі за позовом ОСОБА_6 до Івано-Франківської торгово-промислової палати з приводу визнання неправомірними дій по проведенню науково-технічної експертизи, було предметом апеляційного розгляду. При цьому оскаржуючи рішення про відмову в задоволенні його позову, в апеляції ОСОБА_6 не зазначив, що по справі проголошувалось інше рішення.

Ухвалою Верховного суду України від 17 лютого 2011 року ( а. с. 14 матеріалів закритого кримінального провадження ), касаційну скаргу ОСОБА_6 на вказану ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області залишено без задоволення.

Таким чином позиція ОСОБА_6 щодо того є чи ні підстави для порушення кримінальної справи по вказаному факту була вже предметом судового розгляду всіх можливих судових інстанцій України.

Відповідно до ст. 3 КПК України 1960 року, що діяв на час вказаних апелянтом обставин, котрі він вважає злочином, провадження у кримінальних справах на території України здійснювалось на підставі цього Кодексу, мав застосовуватись кримінально-процесуальний закон, який діяв на час дізнання, досудового слідства або судового розгляду, тобто КПК України 1960 року.

Ст. 6 ч. 1 п. 11 КПК України 1960 року передбачає, що кримінальну справу не може бути порушено, а порушена підлягає закриттю, в тому числі якщо про відмову в порушенні справи по тому ж факту є не скасована постанова органу дізнання, слідчого, прокурора.

Вказане дає підстави прийти до висновку про те, що слідчий, враховуючи в тому числі і зазначені вище обставини про винесення постанови про відмову у порушенні кримінальної справи та перевірку її законності всіма судовими інстанціями, правильно дійшов до висновку про закриття кримінального провадження при таких обставинах, в тому числі і з врахуванням того, що, як зазначено у судових рішеннях на постанову прокурора про відмову у порушенні кримінальної справи у 2009 році, апелянт тільки майже через рік після завершення розгляду справи став звертатись з заявами про вказаний факт до відповідних органів. При цьому слідчий належно дослідив та вмотивував свою позицію і щодо розбіжності в часі записів на компакт-дисках.

Те, що у 2009 році апелянт ставив питання про порушення кримінальної справи тільки щодо судді ОСОБА_10 , а у 2013 році поставив питання і про порушення кримінальної справи по тому ж факту і щодо керівника апарату міського суду ОСОБА_11 , котрий у 2008 році не працював ще на вказаній посаді, а тільки в послідуючому надавав йому письмові відповіді на його звернення, не може мати суттєвого значення і це не може вважатись іншою обставиною по суті звернення ОСОБА_6 , що давала б можливість повторного розгляду по суті його звернень з того ж приводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 08 липня 2013 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 08 липня 2013 року про відмову в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_7 від 21 березня 2013 року без змін.

Ухвала слідчого судді та ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

С У Д Д І :

_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2