Код суду 233 Справа № 233/58/16-к
Вирок
Іменем України
28 січня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Владивосток РФ, громадянина України, освіта вища, не одруженого, має неповнолітню дитину 2007 року народження, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , командира 2 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї, у військовому званні лейтенант, не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 413 ч.2 КК України.
В С Т А Н О В И В:
27 липня 2015 року громадянина ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу до лав Збройних Сил України.
У подальшому, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 12 вересня 2015 року № 272 (по стройовій частині) лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 та призначено на посаду командира 2 гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї.
12 жовтня 2015 року лейтенанту ОСОБА_4 видано штатну зброю АКМС № НОМЕР_2 , калібру 7,62 мм., за отримання якої останній особисто розписався у книзі видачі зброї та боєприпасів та відомості про закріплення зазначеної вогнепальної зброї за лейтенантом ОСОБА_4 внесені у посвідчення офіцера останнього.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення военного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України лейтенант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати протиправних дій, берегти державне майно.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка,боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Облік, інвентаризація, зберіганні, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно із п.п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання ча використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року №1225, військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводі в- виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки.
Відповідно до п. 1.16 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оброни України №359 від 29 червня 2005 року, забороняється зберігання стрілецької зброї та боєприпасів в особистих сейфах та столах або інших місцях, крім спеціальних приміщень, передбачених Інструкцією. Пунктом 4.4 Інструкції передбачено, що військовослужбовці в період занять, стрільб, навчань отриману зброю повинні постійно мати при собі.
Відповідно до п. 54 Настанови зі стрілецької зброї, під час тимчасового розташування в якому-небудь приміщенні автомат (кулемет) зберіганні в сухому місці подалі від дверей, печей, нагрівальних приладів. У бойовій обстановці автомат (кулемет) тримати при собі (в руках).
Проте, 28 жовтня 2015 року, під час перебування лейтенанта ОСОБА_5 на території базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи в порушення зазначених вимог законодавства, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, легковажно розраховуючи на їх відвернення, залишив ввірену йому для службового користування зброю - АКМС № НОМЕР_3 , калібру 7,62 мм. в кабіні службового автомобілю ЗІЛ - 131, військовий номерний знак НОМЕР_4 , не здавши на відповідальне зберігання. 29 жовтня 2015 року, перебуваючи на території базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 , розташованого у АДРЕСА_2 , виявив відсутність ввіреної йому для службового користування зброї, чим вчинив втрату ввіреної йому для службового користування штатної зброї НОМЕР_5 , калібру 7,62 мм., внаслідок порушення правил її зберігання, в умовах особливого періоду.
У результаті вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення державі в особі військової частини польова пошта НОМЕР_1 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 999,92 грн.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та надав пояснення, які повністю узгоджуються з обставинами вчинення злочину, викладеними в обвинувальному акті.
Викладені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину були визнані достовірними всіма учасниками судового провадження, у зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, з`ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і визнають їх достовірність добровільно, роз`яснивши цим особам, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 мала місце і вина його доведена в тому, що він в період 28-29 жовтня 2015 року, перебуваючи на території базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , втратив в умовах особливого періоду ввірену для службового користування зброю внаслідок порушення правил її зберігання і дії його правильно кваліфіковані за ст.. 413 ч.2 КК України.
При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ст. 413 ч.2 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем,учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем несення служби, не перебуває на обліку у лікарів, обставини, що пом*якшують покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, має неповнолітню дитину. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в виді позбавлення волі.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 є особою офіцерського складу, призваним на військову службу під час мобілізації на особливий період, враховуючи обставини справи, дані про його особу, який є учасником бойових дій, не судимий і не відбував покарання у виді позбавлення волі, а також його бажання продовжити військову службу у важкий для Держави час, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 ст. 62 КК України та замінити позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст.368, 370,371 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у пред*явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченому ст.413 ч.2 КК України та призначити йому покарання за ст.. 413 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.62 КК України ОСОБА_4 замінити покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на 1 (один) рік.
Початок строку відбуття покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.
Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя