Апеляційний суд Черкаської області
Справа № 10-471/2010 р. Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст. 236-2 КПК ОСОБА_1
України Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Пальонного В.С.

суддів Охріменка І.К., Гончарука І.М.

за участю прокурора Горідька В.В.

розглянувши справу за апеляцією ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову судді Уманського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 р., якою їх скарга на постанову старшого оперуповноваженого сектору ДСБЕЗ Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області про відмову в порушенні кримінальної справи щодо неправомірних дій посадови: осіб СВК «Розсішки» с. Розсішки Христинівського району при знищенні документі залишена без задоволення, -

встановила:

Постановою від 23 грудня 2008 р. старший оперуповноважений сектору ДСБЕ Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області відмовив в порушені кримінальної справи по факту неправомірних дій посадових осіб СВК «Розсішки» Розсішки Христинівського району Черкаської області при знищенні бухгалтерські документів на підставі п. 1 ст. 6 КПК України за відсутністю подій злочину.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, вважаючи, що зазначена постанова порушує їх інтереси, звернулися зі скаргою про її скасування до Христинівського районного суду Черкаської області.

Скарга неодноразово розглядалася суддями Христинівського районного Уманського міськрайонного судів, останній раз постановою від 14 вересня 2010 р. суддя Уманського міськрайонного суду залишив її без задоволення, мотивуючи тим, що знищення документів посадовими особами СВК «Розсішки» здійснювалось у відповідності з вимогами Закону України «Про національний архівний фонд і архівні установи» на наказу Головного архівного управління при Кабінеті міністрів України № 41 від 20.07.1998 р. «Про затвердження переліку документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування,інших підприємств, установ та організацій із зазначенням строків зберігання документів», станом на дату знищення зазначених документів в провадженні судів не було справ, у яких ці документи витребовувались як докази, а крім цього, за незаконне знищення документів передбачена адміністративна, а не кримінальна відповідальність.

Не погоджуючись із даною постановою судді, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали на неї апеляцію, в якій ставлять питання про скасування постанов судді і оперуповноваженого та направлення матеріалів на додаткову перевірку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що, звертаючись до органу внутрішніх справ з заявою про злочин, вони просили порушити кримінальну справу по факту умисного знищення посадовими особами СВК «Розсішки» не просто документів фінансово-господарської діяльності СВК, а документів, які являлись доказами у цивільних справах та витребовувались судами та їх заявами ще до знищення, в підтвердження чого надавали докази, але ці докази не досліджувались ні органом дізнання, ні судом.

В поданому скаржниками поясненні до апеляції вони просили розглянути справу апеляційному суді без їх участі з застосуванням фіксації технічними засобами перебігу судового процесу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про відмову в задоволенні апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Клопотання скаржників про розгляд їх апеляції з застосуванням фіксації технічними засобами перебігу судового процесу не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності зі ст. 362 КПК України така фіксація проводиться лише у випадках проведення апеляційним судом судового слідства, що в даному засіданні не здійснюється.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що при розгляді скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної справи суддею допущені неповнота судового розгляду та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Так, у відповідності зі ст. 236-2 КПК України при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні справи суддя витребує матеріали, на підставі яких було прийнято вказане процесуальне рішення, для ознайомлення, проте з матеріалів справи вбачається, що зазначені вимоги закону суддею не виконані, вказані матеріали не витребовувались і не досліджувались, а відповідно не перевірялась і наявність чи відсутність доказів в обґрунтування заяви про злочин, на які посилаються скаржники в апеляції.

При таких обставинах постанова судді не може вважатися обґрунтованою.

Крім цього, в матеріалах справи відсутній протокол судового засідання, обовязковість ведення якого передбачена ст. 87 КПК України незалежно від здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, що у відповідності зі ст. 367, 370 КПК України є підставою для скасування постанови.

Колегія суддів вважає, що за наявності такої неповноти судового розгляду та допущених порушень вимог кримінально-процесуального закону оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 362, 382 КПК України, -

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволити частково.

Постанову судді Уманського міськрайонного суду від 14 вересня 2010 року, якою ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні скарги на постанову старшого оперуповноваженого сектору ДСБЕЗ Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області від 23 грудня 2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи по факту знищення бухгалтерських документів скасувати, справу на правити на новий судовий розгляд до того ж суду, але в іншому складі суддів.

Головуючий

Судді