Справа № 447/999/15-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/740/15 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

08 грудня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти у кримінальному провадженні № 447/999/15-к про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого з-під варти, покликаючись на те, що 03 липня 2015 року Миколаївським районним судом Львівської області щодо ОСОБА_6 ухвалено вирок, яким обвинуваченому змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою та взято під варту в залі суду. Апеляційним судом не вирішувалось питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту. За правилами ст. 374 КПК України під час ухвалення вироку в його резолютивній частині зазначаються рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Таким чином 60-денний строк тримання під вартою обвинуваченого закінчився 01 вересня 2015 року, і з того часу ОСОБА_6 незаконно утримується під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник клопотання підтримали, просять його задоволити.

Прокурор, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечили проти заявленого клопотання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 03 липня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на чотири роки позбавлення волі та змінено обвинуваченому запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 115, ч.4 ст. 374 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. У резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

На виконання вимог закону судом першої інстанції зазначено в резолютивній частині вироку рішення про запобіжний захід, строк якого триває до набрання вироком законної сили.

На даний час апеляційний розгляд у кримінальному провадженні продовжується, вирок суду законної сили не набрав, а отже строк тримання ОСОБА_6 під вартою не закінчився. Відповідно апеляційний суд не мав правових підстав для вирішення питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, а тому доводи захисника не ґрунтуються на вимогах закону та даних матеріалів кримінального провадження.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що твердження сторони захисту про закінчення 60-денного строку тримання обвинуваченого під вартою та про необхідність в зв`язку з цим звільнення його з-під варти є безпідставними, й клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 350, 405 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти відмовити.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4