Володимир-Волинський міський суд Волинської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 року. Володимир-Волинський міський суд Волинської області

В складі головуючого - судді Сарапіна Г.С.

За участю секретаря Процюк Н.Р.,

прокурора Васьовчика І.В., потерпілого ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду у Володимирі-Волинському кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Черчичі Володимир- Волинського району Волинської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, жителя АДРЕСА_1, не працює, несудимого, -

вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч.І, 122 ч.І КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 04 квітня 2010 року, близько 18 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в громадському місці, а саме біля жилого будинку по АДРЕСА_2 . чи продемонструвати свою грубу фізичну силу, з хуліганських мотивів, нецензурно лаючись. умисно наніс удар кулаком у ліву ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_1, внаслідок якого заподіяв потерпілому умисне тілесне ушкодження у вигляді закритого зламу нижньої щелепи в ділянці 44-го зуба і лівого кута, за висновком судово-медичного експерта ОСОБА_3 від 21.05.2010р. № 218 відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров'я.

Своїми умисними протиправними діями підсудний ОСОБА_2 грубо порушив - громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_1 зазначеного вище тілесного ушкодження.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 у пред'явленому обвинуваченні вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.І, 122 ч.І КК України, визнав себе винуватим повністю, та пояснив, що 04 квітня 2010 року близько 17 години разом односельчанами: ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 святкував Пасху і при цьому всі вони розпивали спиртні напої. Через деякий час хлопці розійшлися по домівках, а він залишився вдома відпочивати. Після 18 години до нього прийшов ОСОБА_4 та повідомив, що до нього приходив потерпілий ОСОБА_1 разом із своїм сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагатися його побити. Тоді він вирішив піти до потерпілого, щоб вияснити причину конфлікту. Підійшовши до будинку потерпілого ОСОБА_1, побачив на подвір'ї самого потерпілого і ОСОБА_8, яких покликав до себе. До нього підійшов дише потерпілий і тоді він, нецензурно лаючись, умисно наніс удар кулаком у ліву

частину обличчя потерпілого, від якого той впав на землю. Тоді ж до нього підбіг ОСОБА_8 і більше ударів він нікому не наносив.

З потерпілим ОСОБА_1 завжди перебував у нормальних стосунках як з односельчанином і вчинив ці злочини щодо нього через стан алкогольного сп'яніння, у в чому щиро кається.

Крім пояснень підсудного ОСОБА_2, його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.І, 122 ч.І КК України, підтверджується матеріалами справи, зокрема висновком судово-медичного експерта від 21.05.2010р. № 218, які ні підсудним, ні іншими учасниками судового розгляду, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, не оспорювалися, у зв'язку з чим дослідження доказів щодо фактичних обставин справи не проводилося відповідно до ч.З ст. 299 КПК України.

Дії підсудного ОСОБА_2 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ст. 296 ч.І КК України, оскільки він своїми протиправними діями щодо потерпілого грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства і ці його дії супроводжувались особливою зухвалістю, що виразилась у заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень.

Дії підсудного ОСОБА_2 правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ст. 122 ч.І КК України, оскільки він заподіяв потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя та не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад його здоров'я.

Призначаючи підсудному ОСОБА_2 покарання за вчинені ним злочини, суд враховує їх ступінь тяжкості, що обидва злочини є середньої тяжкості, особу підсудного, що він позитивно характеризується за місцем проживання, його щире каяття, що є обставинами, які пом'якшують його покарання, з другого боку суд враховує, що злочини вчинені підсудним у стані алкогольного сп'яніння, що є обставиною, яка обтяжує його покарання, та беручи до уваги, що підсудним не відшкодована потерпілому завдана злочинами шкода, суд доходить висновку про можливість виправлення підсудного шляхом призначення йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій частини першої статей 296, 122 КК України, за якими він обвинувачується.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

присудив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.І 122 ч.І КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 296 ч.І КК України - обмеження волі на строк 1 рік;

за ст. 122 ч.І КК України - обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 ч.І КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити засудженому ОСОБА_2 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 1 ( один ) рік 6 ( шість ) місяців.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити попередню - підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя