справа №176/2478/15-к
провадження №1-в/176/476/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2015 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, засудженого: 1) 28.11.2013 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровськ за ст. 309 ч.2, 307 ч.1, 311 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців, який відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 засуджений 28.11.2013 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровськ за ст.. 309 ч.2, 307 ч.1, 311 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців.
Початок строку відбування покарання 04.06.2013 року, кінець строку відбування покарання 10.02.2016 року.
Згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.06.2014 року невідбута на день набрання чинності Закону України «Про амністію в 2014 році» частина покарання 3 роки 7 місяців 15 днів, яка призначена Ленінським районним судом міста Дніпропетровськ за вироком від 28.11.2013 року, є скороченою наполовину і до відбуття з 19.04.2014 року встановлено 1 рік 9 місяців 23 дні.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 відповідно до ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.06.2014 року можливо з 04.07.2015 року.
Засуджений ОСОБА_3 , в своїй заяві заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України.
Заслухав представника Жовтоводської ВК №26, який заперечував проти клопотання, виходячи з поведінки засудженого, думку прокурора, який також заперечував проти задоволення клопотання, вважають що останній не став на шлях виправлення, засудженого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до наступного.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 за час відбуття покарання має одне стягнення ( 13 діб ДІЗО від 15.03.2014 року), за весь час переважно характеризувався посередньо, з початку перебування в колонії і до теперішнього часу лишається не працевлаштованим. Станом на 07.11.2014 р (а.с.69), на 01.04.2015 р (а.с 74) характеризувався негативно, залучався до благоустрою установи, але до виконання завдань ставився не завжди відповідально та сумлінно. Активну участь у суспільному житті колективу ніколи не приймав
На адміністративних комісіях установи щодо заохочувальних норм Закону розглядався стосовно застосування ст. 101 КВК України 30.05.2013 року, 26.12.2013 року, 11.07.2014 року,28.01.2015 року відмовлено як такому який не став на шлях виправлення. Відповідно до ст. 82 КК України при адміністративній комісії розглядався 26.12.2013 року, 11.07.2014 року 28.01.2014 року відмовлено як такому який не став на шлях виправлення. Відповідно до ст. 81 КК України адміністративною комісією розглядався 28.07.2014 року, 28.01.2015 року; 23.10.2015 року було відмовлено як такому який не став на шлях виправлення.

У сукупності суд враховує те, що ОСОБА_3 лише останнього часу приймає участь у роботах з благоустрою установи, до яких ставиться сумлінно і виконує в повному обсязі, про що зазначено в останній характеристиці на засудженого, яка міститься в матеріалах особової справи (а.с.87). Наявність одного заохочення у вигляді подяки, застосованого 23.10.2015 року, тобто майже за місяць до звернення з клопотанням, при наявності сурового стягнення правами начальника ВК-26 за нетактовну поведінку від 15.03.2014 року у вигляді тримання 13 діб ДІЗО, тобто більш як рік потому, та передуючої негативної та посередньої поведінки не може бути безумовною і достатньою підставою для прийняття рішення про його умовно-дострокове звільнення.

Інших даних, які б свідчили про активне ставлення засудженого до праці та участі у суспільному житті виправної колонії протягом усього терміну відбування покарання суду не представлено і не встановлено.

За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який являвся раніше судимий, притягнутий до кримінальної відповідальності за кілька злочинів які є тяжкі та середньої тяжкості у сфері обігу наркотичних речовин, суд приходить до висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд.

Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя