АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 10-103в/2011 року Головуючий 1 інстанції: Винниченко П.П.
Категорія: ст.236-7 КПК України Доповідач: Очеретний С.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Очеретного С.С.,

суддів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю прокурора - Суботи О.В.,

захисника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальну справу за апеляцією заявника ОСОБА_4 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2010 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

05 серпня 2010 року слідчим СВ Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області порушено кримінальну справу за фактом використання підробленого документу за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

Зазначену постанову слідчого про порушення кримінальної справи ОСОБА_4, як особа, інтересів якої стосується кримінальна справа, оскаржила її до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, посилаючись на відсутність у органів досудового слідства на момент порушення кримінальної справи достатніх даних, які б вказували на наявність ознак злочину.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2010 року скарга ОСОБА_4 на постанову про порушення кримінальної справи від 05 серпня 2010 року залишена без задоволення.

В апеляції ОСОБА_4 просить скасувати постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2010 року та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_4 зазначає, що слідчим безпідставно була порушена кримінальна справа за фактом в той час, коли була відома особа, що скоїла діяння, яке, на думку органів досудового слідства, містить ознаки злочину. Крім того, апелянт зазначає, що судом було зроблено невірний висновок про те, що оскаржувана постанова не стосується її прав та інтересів, вважає, що органами досудового слідства не наведено достатніх підстав для порушення кримінальної справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляцію ОСОБА_4, думку прокурора про необґрунтованість доводів апеляції та відсутність підстав для скасування постанови суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог ст. 236-8 КПК України, суд, при розгляді скарги на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи, перевіряє, чи були дотримані при порушенні кримінальної справи вимоги ст.ст. 94, 97, 98 КПК України. При цьому, суд в судовому засіданні окрім заслуховування пояснень особи, яка подала скаргу, її захисників чи законних представників, потерпілого або особи, за заявою якої було порушено справу, а також думки прокурора, повинен належним чином дослідити матеріали, на підставі яких було порушено справу.

Вказані вимоги Закону суддею були виконані в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, постанова про порушення кримінальної справи повинна містити приводи і підстави для її порушення, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також її подальше спрямування.

Підставами порушення кримінальної справи можуть слугувати достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, при наявності передбачених законом приводів.

Як вбачається з матеріалів справи, приводом до порушення зазначеної кримінальної справи № 81100458 є заява в.о. директора Харківського ГРУ Приват Банку ОСОБА_5, що зареєстрована 28 липня 2010 року за вхідним номером 61вх10 в Ізюмській міжрайонній прокуратурі Харківської області.

Крім того, підставами до порушення кримінальної справи є матеріали дослідчої перевірки, що містяться в матеріалах справи, які належним чином досліджені судом першої інстанції.

Доводи, викладені в апеляції заявника, щодо непроведення у справі експертизи, яка б могла визначити оригінальність документу, відсутність даних про спосіб, який був використаний для отримання недостовірного документу тощо, підлягають перевірці в рамках розслідування кримінальної справи, оскільки суд відповідно до ч. 14 ст. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен лише перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Таким чином, на момент винесення постанови про порушення кримінальної справи у слідчого були достатні дані для прийняття рішення про порушення кримінальної справи за фактом використання підробленого документу, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, які здобуті законним шляхом.

За таких обставин, суд першої інстанції, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на постанову про порушення кримінальної справи, в результаті чого, на даній стадії процесу, було обґрунтовано відмовлено в задоволенні скарги заявника на постанову про порушення кримінальної справи.

Враховуючи викладене, постанову суду першої інстанції слід визнати законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію заявника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2010 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Ізюмського МВ ГУМВС України в Харківській області від 05 серпня 2010 року про порушення кримінальної справи за фактом використання підробленого документу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України, залишити без змін.

Головуючий -

Судді: