Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/23/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.01.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000214 від 06 лютого 2015 року за апеляційною скаргою із змінами прокурора, апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 в його інтересах на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не працює, не одружений, утриманці відсутні, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
17 грудня 2009 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
10 жовтня 2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 26 вересня 2014 року умовно-достроково на 1 рік 25 днів,
визнано винуватим та засуджено:

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 .
Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком, приєднано не відбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2011 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 .
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Знам`янського районного бюджету витрати, понесені Знам`янською центральною районною лікарнею Кіровоградської області на лікування потерпілого від злочину, в сумі 4174 грн. 94 коп.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 700 грн. 00 коп.
Вирішено долю речових доказів по справі.
За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, тобто злочин передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.
Злочин ОСОБА_6 вчинив за наступних обставин.

Так, в період часу з 15 грудня 2014 року по 15 січня 2015 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд із домоволодінням, розташованим за адресою АДРЕСА_2 , де через хвіртку, проник на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи на території двору ОСОБА_6 , шляхом пошкодження запірного пристрою на вхідних дверях, проник всередину житлового будинку, звідки таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_10 майно на загальну суму 1144 грн., чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму. ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
В період часу з 28 січня 2015 року по 06 лютого 2015 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд із домоволодінням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , де через хвіртку проник на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи на території двору, ОСОБА_6 , шляхом пошкодження віконного скла, проник всередину житлового будинку, звідки таємно, повторно, викрав, належне ОСОБА_11 майно на загальну суму 2778 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму. ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
25 лютого 2015 року, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд із домоволодінням, розташованим за адресою АДРЕСА_3 де через хвіртку, проник на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи на території двору ОСОБА_6 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проник всередину житлового будинку, звідки таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_12 майно на загальну суму 25550 грн., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму. ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
28 лютого 2015 року, приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд із домоволодінням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 де через хвіртку, проник на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи на території двору ОСОБА_6 , шляхом пошкодження запірного пристрою на дверях, проник всередину сараю, звідки таємно, повторно, викрав належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 815 грн., чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму. ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
10 березня 2015 року, приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_6 перебував поряд із домоволодінням, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , де через хвіртку проник на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи на території двору, ОСОБА_6 , шляхом пошкодження віконного скла, проник всередину будинку, звідки таємно, повторно, викрав належне майно ОСОБА_13 на загальну суму 9042 грн. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 9042 грн.
24 лютого 2015 року, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_15 , який не був обізнаний про його злочинний намір, пройшли на територію вказаного домоволодіння, у якому, як було достовірно відомо ОСОБА_6 , проживав ОСОБА_16 .
Перебуваючи на території указаного домоволодіння ОСОБА_15 , на прохання ОСОБА_6 , постукав у вікно житлового будинку, унаслідок чого ОСОБА_16 відкрив вхідні двері будинку. Одразу після цього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_16 один удар кулаком лівої руки в область голови, від чого потерпілий впав на ліжко, яке розташоване у веранді, після чого ОСОБА_6 , через відчинені двері, проник до указаного житлового будинку.
Перебуваючи у веранді, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_16 не менше десяти ударів кулаками обох рук та ногами в область голови та тулуба, унаслідок чого потерпілий втратив свідомість. Після цього ОСОБА_6 перемістив ОСОБА_16 до кухні та, з метою залякування потерпілого, узявши у будинку молоток та сокиру, почав пошкоджувати ними меблі та посуд у кухні та залі, вимагаючи при цьому у ОСОБА_16 грошові кошти. Вказані дії ОСОБА_6 ОСОБА_16 сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, після цього ОСОБА_6 оглянув кімнати будинку з метою відшукати грошові кошти та інше майно, під час чого знайшов та заволодів належними ОСОБА_16 курткою шкіряною, вартістю 3825 грн., чоботами шкіряними, вартістю 1200 грн., рукавицями шкіряними, вартістю 224 грн., грошовими коштами у сумі І50 грн., сокирою теслярською, вартістю 60 грн. Після цього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_16 кулаком лівої руки не менше одного удару в область голови.
Після цього ОСОБА_6 , заволодівши за вищевказаних обставин майном та грошима ОСОБА_16 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, спричинивши таким чином потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5459 грн.
Внаслідок спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_16 останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден, крововиливів в області голови, грудної клітини, живота, струсу головного мозку, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 51 від 02 квітня 2015 року, по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.07.2015 року, стосовно ОСОБА_6 , скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі суду.

Обгрунтовує свої доводи тим, що відповідно до ст. 363 КПК України, після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, за відсутності клопотань або після їх вирішення, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх і переходить до судових дебатів.

Виходячи зі змісту ст. 364 КПК України, відновлення судового слідства за наслідками судових дебатів, можливо лише у разі, якщо під час судових дебатів виникне потреба подати нові докази.

Відповідно до журналу судового засідання від 10.07.2015 року, після закінчення судових дебатів, прокурором у кримінальному провадженні заявлено клопотання про продовження дії обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було судом розглянуто та задоволено.

Всупереч вимог ч. 5 ст. 364 КПК України для вирішення вказаного клопотання судом ухвала про відновлення судового слідства не постановлена та знову судові дебати не відкривались, що згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, згідно із п. п. 3, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться рівність перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду клопотань, які згідно із ст. 350 КПК України повинні бути розглянуті судом. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_6 подано до суду письмове клопотання про призначення йому судово-психіатричної експертизи. Всупереч вимог ст. 350 КПК України судом вказане клопотання не розглядалось та відповідна ухвала не постановлена.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення вимог ст. ст. 10, 22, 42, 350 КПК України, що призвело до порушення прав обвинуваченого та, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У своїй апеляції захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 187 КК України призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

У відповідності із ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до міри покарання за даним вироком, приєднати не відбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2011 року і остаточно призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 .

Обгрунтовує свої доводи тим, що при визначенні міри покарання ОСОБА_6 судом не враховано, що обвинувачений не тільки визнав свою вину у вчиненому, а ще щиро розкаявся та попросив вибачення перед потерпілими. Зазначений факт істотно зменшує ступінь його вини;

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вирок стосовно нього і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обгрунтовує свої доводи тим, що при призначенні покарання судом не враховано, що він активно сприяв розкриттю злочинів, свою вину визнав повністю. Також вказує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що він під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, судом незаконно призначено йому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою змінену апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляцію, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який узгодив свої вимоги з обвинуваченим і просив скасувати вирок суду першої інстанції, призначити новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, вирок суду - скасуванню з призначенням нового розгляду у той же суд в іншому складі суду, за таких підстав.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 363 КПК України після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, за відсутності клопотань або після їх вирішення, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх і переходить до судових дебатів.

Статтею 364 КПК України передбачено що відновлення судового слідства за наслідками судових дебатів, можливо лише у разі, якщо під час судових дебатів виникне потреба подати нові докази.

Разом з тим, з журналу судового засідання від 10.07.2015 року, вбачається, що після закінчення судових дебатів прокурором у кримінальному провадженні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було судом розглянуто та задоволено.

Проте, всупереч вимог ч. 5 ст. 364 КПК України, для вирішення вказаного клопотання судом на постановлено ухвалу про відновлення судового слідства та знову судові дебати не відкривались, що відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Також, згідно із вимогами п. п. 3, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться рівність перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду клопотань, які згідно ст. 350 КПК України повинні бути розглянуті судом.

Проте, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченим ОСОБА_6 подано до суду письмове клопотання про призначення йому судово-психіатричної експертизи. Однак, всупереч вимог ст. 350 КПК України судом вказане клопотання не розглядалось та судом відповідна ухвала не постановлена.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи з наведеного, вирок суду першої інстанції, як незаконний підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у тому ж суді в іншому складі суду. Оскільки вирок суду ухвалений із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обставини та суть як прийнятого рішення так і доводів апеляцій. Під час нового розгляду кримінального провадження необхідно усунути недоліки вказані в ухвалі суду, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Змінені апеляційні скарги прокурора, захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 і апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 липня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 , - скасувати.
Призначити новий судовий розгляд справи у тому ж суді, в іншому складі суду.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити у виді тримання під вартою, продовживши дію строку на два місяці, тобто до 05 березня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: підписи.
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2