АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/915/2012 Номер провадження 11/1690/915/2012Головуючий у 1-й інстанції Крикливий Віталій Вікторович Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 122 КК України - С.Т.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Костенка В.Г.

суддів Герасименко В.М, ОСОБА_2

за участю прокурора Гриня Н.Г.

виправданого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора м. Комсомольськ Полтавської області, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 5 червня 2012 року.

Цим вироком ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с. Солонці Дмитрівської сільської ради м. Комсомольськ Полтавської області, вул. Центральна 8/3, громадянин України, пенсіонер, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимий,

виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Згідно вироку, органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

12 жовтня 2004 року близько 22 години ОСОБА_3, знаходячись на подвірї будинку №8 по вул. Центральній в с. Солонці Дмитрівської сільської ради м. Комсомольськ Полтавської області, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 удар рукою в перенісся, від якого той упав, а потім декілька ударів ногою по лівій частині тулуба, заподіявши середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді саден в області обличчя, синців в області плеча та перелому 7-9 ребер зліва.

Виправдовуючи ОСОБА_3 за даним обвинуваченням, суд дійшов висновку, що органом досудового слідства та судом не здобуто доказів його винуватості. При цьому послався на показання обвинуваченого, який заперечував свою причетність до вчинення злочину, заяву потерпілого про те, що він тілесні ушкодження отримав за інших обставин.

В апеляції з доповненнями прокурор просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі. При цьому зазначає про однобічність судового розгляду, залишення судом поза увагою доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, а саме показань потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Крім того зазначає, про те, що суд не дав оцінки визнанні ОСОБА_3 під час притягнення його до відповідальності за ст.173 КпАП України вини в побитті ОСОБА_4 12 жовтня 2004 року та подальшого скасування постанови судді в звязку з порушенням кримінальної справи за даним фактом.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав принесену апеляцію і просив вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, пояснення виправданого, який погодився з рішенням суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово виправданого, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст.334 КПК України, мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29 червня 1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення.

Вказані вимоги закону суд не виконав.

Крім того, висновки суду, викладені в мотивувальній частині вироку, містять суттєві протиріччя.

Так суд зазначив, що орган досудового слідства на підтвердження винуватості ОСОБА_3 послався на наступні докази: показання потерпілого ОСОБА_6, який протягом всього досудового слідства стверджував, що саме ОСОБА_3 побив його; свідка ОСОБА_5, яка підтвердила факт побиття потерпілого ОСОБА_3; висновок судово-медичної експертизи, відповідно до якого в ОСОБА_4 виявлені середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді саден в області обличчя, синців в області плеча та перелому 7-9 ребер зліва; протоколи відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілого та свідка ОСОБА_5, згідно яких потерпілий та свідок підтвердили обставини вчинення злочину; обєктивні дані про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за фактом побиття ОСОБА_4 та повне визнання ним вини.

Водночас зробивши висновок про необхідність виправдання ОСОБА_3, суд лише зазначив, що обвинувачення ґрунтується на нестабільних показаннях потерпілого, які не підтверджені іншими доказами та на алібі ОСОБА_3

При цьому суд взагалі не дав аналіз фактичним даним, які містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_4 на досудовому слідстві та в судовому засіданні, свідків події ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, визнавальних початкових показаннях виправданого, у висновку судово-медичного експерта та інших джерелах доказів, які надані органами досудового слідства на підтвердження винуватості ОСОБА_3 та спростовують його алібі.

Більше того, як вбачається з резолютивної частини вироку, суд виправдав ОСОБА_3 за недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, проте підставою такого рішення вказав п.1 ч.1 ст.6 КПК України, тобто відсутність події злочину.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_3 не відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про невинуватість обвинуваченого є передчасним та не вмотивованим, а отже апеляція прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду - до скасування з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

При новому розгляді справи суду необхідно провести судовий розгляд з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законів, ретельно перевірити згідно вимог ст.275 КПК України доводи обвинувачення і прийняти обґрунтоване та законне рішення по справі.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 5 червня 2012 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_2