Дата документу 18.08.2015
Справа № 334/2497/15-к
Провадження № 1-кп/334/262/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження №0000144 від 13.01.2015р., №0005019 від 12.11.2014р., відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шахтарське, Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

19.08.2002р. Кіровоградським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки,

08.11.2004р. Синельниківським міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 296, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 10.08.2007р. по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289, КК України, -

встановив:
12.11.2014 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 4 по вул. Нижньодніпровській у м. Запоріжжі, усвідомлюючи свій злочинний намір та протиправність своїх дій, маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї, зберігав пістолет зразка 1930/33 років конструкції Токарева (ТТ) зав. № ЯД693, 1951 року випуску, який згідно висновку експерта № 449/зт від 13.11.2014 року є вогнепальною зброєю, та 9 патронів, які згідно висновку експерту 449/зт від 13.11.2014 року є боєприпасами - пістолетними патронами калібру 7,62 зразку 1930 року до пістолету конструкції Токарева та є придатними для проведення пострілу. Вказаними предметами ОСОБА_8 заволодів при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, після чого носив та зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками міліції.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 своєї вини не визнав, пояснив суду, що дійсно, 12.11.2014 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, він знаходився біля будинку № 4 по вул. Нижньодніпровській у м. Запоріжжі, приїхав на таксі до товариша, біля під`їзду зустрілося біля 8 осіб, до яких він підійшов. Серед них був власник автомобіля «Mercedes-Benz» з двома особами, які його супроводжували, і який передав йому ключі від автомобіля «Mercedes-Benz» для того, щоб перегнати машину на СТО. Всі разом розглядали предмет, схожий на пістолет, передавали його з рук в руки, він також роздивлявся його та тримав у руках, кому належав пістолет, не знає. Коли з`явилася міліція, всі почали розбігатися в різні сторони, він побіг, тому що раніше був судимий, не хотів бути затриманим. Пістолета у нього в руках не було. Під час бігу вдарився головою об перешкоду біля під`їзду, впав, після чого був затриманий. На нього наділи наручники, вилучили його речі сумку з особистими речами, ключі від автомобіля «Mercedes-Benz», які йому перед цим передав власник автомобіля.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_8 факту носіння ним зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, його винуватість доведена в судовому засіданні дослідженими у ході судового розгляду кримінального провадження доказами:

протоколом огляду місця події від 12.11.2014р., згідно якого в присутності понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за участі спеціаліста ОСОБА_11 , із застосуванням технічних засобів фіксації (фотоапарат), з додатком ілюстраційною таблицею, біля будинку №27 по вул. Тбіліська в м. Запоріжжі, на ґрунтовій ділянці місцевості, під деревом був виявлений один пістолет «ТТ» № НОМЕР_1 , 1951 року випуску, який був знятий з запобіжника, в рукоятці знаходився один патрон, в магазині пістолета знаходилося 8 патронів, біля пістолету «ТТ» була виявлена одна шкіряна сумка, в якій знаходився технічний паспортна автомобіль марки «Mercedes-Benz», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , один ключ, каплі «Візин», картка на пальне, різні візитні картки. В ході огляду було вилучено пістолет, дев`ять патронів і магазин, ключ, технічний паспорт на автомобіль марки «Mercedes-Benz», посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , один гаманець чорного кольору, талон на пальне, різні візитні картки;
висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №601 від 28.11.2014р., згідно якої за результатами дослідження відібраних зразків букальних клітин ОСОБА_8 та змивів з предмету, схожого на пістолет конструкції «Тульський Токарев» (отриманих 13.11.2014р. при проведенні балістичної експертизи), встановлено, що генетичні ознаки клітин з ядрами у змиві з предмета, схожого на магазин пістолета, належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками зразка букальних клітин ОСОБА_8 ;
висновком судової балістичної експертизи №449/зт від 13.11.2014р., згідно якого пістолет «ТТ» зав. № НОМЕР_1 , 1951 року випуску, який був вилучений 12.11.2014р. в ході огляду місяця події біля будинку №27 по вул. Тбіліська в м. Запоріжжі, є вогнепальною зброєю. Пістолет придатний до стрільби. Наданий предмет, схожий на магазин, є магазином до 7,62-мм пістолета зразка 1930/33 років конструкції Токарева («ТТ»). Дев`ять предметів, схожих на патрони, що були вилучені 12.11.2014р. в ході огляду місяця події біля будинку №27 по вул. Тбіліська в м. Запоріжжі, є боєприпасами. Дані патрони є пістолетними патронами 7,62 мм зразка 1930 року до пістолета конструкції Токарева, придатними для проведення пострілу. Представлені пістолет, магазин і патрони виготовлені заводським способом;
протоколом затримання ОСОБА_8 від 12.11.2014р., згідно якого ОСОБА_8 був затриманий біля буд. №27 по вул. Тбіліській в м. Запоріжжі, під час обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено: ключі від автомобіля марки Мерседес д/н НОМЕР_2 , дві СІМ-картки мобільних операторів Київстар та МТС, грошові кошти у сумі 79,00 грн. купюрами номіналом 50 грн. АД 6968261, 10 грн. ЗЧ 0762905, 10 грн. ПА 4234470, 5 грн. МД 5154954, 2 грн. МД 4319656, 2 грн. ДМ 2479478, мобільний телефон марки Нокіа Е52 в корпусі чорного кольору.
Вина ОСОБА_8 у незаконному зберіганні вогнепальної зброї і бойових припасів підтверджується також показаннями свідків, які не викликають у суду сумнівів в їх дійсності, зокрема:
показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що являється начальником відділу кримінального розшуку, приймав участь у затриманні розшукуваного ОСОБА_13 , на місці затримання біля під`їзду будинку стояло біля 8 осіб, коли почули «стояти міліція», почали розбігатися. Один з них, як потім з`ясувалося, ОСОБА_8 , спочатку пробіг метрів п`ять в напрямку до автомобіля, виїзд був перегороджений, і він почав бігти вздовж будинку. ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_15 стали його переслідувати. Процес затримання ОСОБА_8 не бачив, потім чув, що у нього був пістолет марки «ТТ»;
показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 12.11.2014р. він під час несення служби виїхав на затримання групи осіб, які знаходяться у розшуку. На місці затримання знаходилася група осіб, які почали бігти у різні сторони. Свідок побіг за одним з них, яким виявився ОСОБА_8 , переслідуючи ОСОБА_8 , пробіг приблизно метрів 50-70. ОСОБА_8 коли біг, декілька разів призупинявся та оглядався, по його поведінці було зрозуміло, що він хоче застосувати зброю. Майже наздогнавши ОСОБА_8 , вибив пістолет з рук ОСОБА_8 і зірвав сумку з його плеча, ОСОБА_8 продовжив бігти вздовж під`їздів будинку. Не побачивши перешкоду, вдарився об неї головою і впав на спину. Догнавши обвинуваченого, перевернув його на живіт, надів наручники, після чого вони підійшли на місце, де залишилися пістолет і сумка. Жодних пояснень від ОСОБА_8 не відбирали, чекали оперативну групу;
показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що прибув на місце затримання осіб, що знаходилися у розшуку. Групі осіб неодноразово повторювалося «стояти, міліція», однак вони почали тікати, в тому числі ОСОБА_8 . Слідом за ОСОБА_14 почав його переслідувати. ОСОБА_8 біг вздовж під`їздів будинку, коли повернувся, в руках у нього був предмет, схожий на пістолет. Затримали ОСОБА_8 , коли той вдарився головою об перешкоду і впав;
показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що вечором 12.11.2014р. повертався додому, був запрошений в якості понятого при огляді місця події. Процес затримання обвинуваченого не бачив, підійшов, коли той уже був у наручниках. При ньому оглядалися та описувалися вилучені речі - сумка, ключі, певна сума грошових коштів, мобільний телефон, краплі для очей. Пістолет лежав на землі, коли його оглядали працівники міліції, в магазині були виявлені патрони, у патроннику був один патрон. Все було опечатано, свідок поставив свій підпис на всіх бирках, потім йому давали прочитати та підписати протокол. Невідповідності протоколу фактичним обставинам він не встановив. Здійснювалася фотофіксація;
показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 12.11.2014р. був запрошений в якості понятого при огляді місця події. Обвинувачений був у наручниках, стояв на колінах. В його присутності оглядалися вилучені речі, упаковувалися, пам`ятає сумку, гаманець, картку. На землі лежав пістолет, працівник міліції демонстрував наявність у ньому патронів. Вилучені речі були упаковані та складені у картонну коробку. Здійснювалася фотофіксація. Невідповідності протоколу тому, що відбувалося, він не встановив;
показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що була запрошена в якості понятого при відборі біологічних зразків у ОСОБА_8 . Він зразки надав добровільно, але відмовився підписати протокол, що нею було засвідчено підписом. Відібрані зразки були упаковані та опломбовані при ній.
Також в судовому засіданні досліджено: постанову слідчого від 13.11.2014р. про визнання речовими доказами, згідно якої вилучені в ході проведення слідчих дій пістолет «ТТ» зав. № НОМЕР_1 з магазином та п`ятьма патронами калібру 7,62 (чотири використані під час проведення балістичної експертизи) визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до чергової частини Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області; постанову слідчого від 02.12.2014р., згідно з якою отримані після проведення експертиз в НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області паперові конверти зі зразками букальних клітин ОСОБА_8 , змиви з рук ОСОБА_8 , залишки щіточок (змиви використані повністю), визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання до камери зберігання Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

В порядку ч.1 ст.349 КПК України сторонами кримінального провадження не заявлялося про дослідження речових доказів безпосередньо у судовому засіданні, було ухвалено дослідити лише процесуальні рішення про визнання речовими доказами, в порядку ст. 364 КПК України клопотань про доповнення судового слідства заявлено не було.
Суд вважає, що висновки судової молекулярно-генетичної експертизи, судової балістичної експертизи вмотивовані, базуються на матеріалах справи, складені у відповідності до вимог ст. 200 КПК України, відповідають об`єктивним обставинам справи. Доводи сторони захисту, що зазначені висновки експертиз є недопустимими доказами, оскільки не дотримані вимоги ч.2 ст. 69 КПК України, не ґрунтуються на конкретних даних щодо службової чи іншої залежності експертів, що їх проводили, від керівника органу досудового розслідування як сторони обвинувачення.
Висловлені стороною захисту зауваження щодо оформлення протоколу огляду місця не є підставою для визнання його неналежним та недопустимим доказом в розумінні положень ст.ст. 85- 87 КПК України.
Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого стосовно обставин, за яких вилучена 12.11.2014р. на місці пригоди зброя опинилася у нього в руках, оскільки ці пояснення були непослідовними і суперечливими, зокрема, щодо кола осіб, які роздивлялися пістолет біля під`їзду будинку, оскільки спочатку пояснював, що пістолет розглядали всі вісім осіб, до яких він підійшов, серед яких був власник автомобіля і двоє осіб, що його супроводжували, а пояснюючи про обставини передачі ключів від автомобіля, вказував, що як тільки він підійшов, власник автомобіля зразу ж передав йому ключі від автомобіля, після чого він і двоє осіб, які його супроводжували, зразу ж пішли. ОСОБА_8 не пояснював, що розглядаючи пістолет, він його розбирав, не зміг назвати особи, якій належав пістолет, ні інших осіб, які були присутні при цьому.
Позицію ОСОБА_8 , який у судовому засіданні заперечував факт носіння ним зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу за вказаних в обвинувальному акті обставин, суд не може прийняти до уваги як достовірну, а відносить вказані показання обвинуваченого до способу його захисту в рамках наданих кримінальним процесуальним законом прав, спрямованого на уникнення відповідальності за вчинене суспільно-небезпечного діяння.
Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_8 повністю доведена і кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як носіння вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 15.09.2014 року, маючи умисел на вимогу передачі чужого майна, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_17 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та невстановленими слідством особами, розробили злочинний план щодо незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_18 у майбутньому, тобто скоєння вимагання у відношенні останнього за наступних обставин.

Так, 15.09.2014 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, під приводом надання послуг ОСОБА_18 прибув на власному автомобілі «Mercedes-Benz», модель Е 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, до складських приміщень, розташованих на території, яка належить ПАТ «Запоріжтрансформатор» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 3, навпроти гаражного кооперативу «ВІТ».

За вказівкою невстановленої слідством особи ОСОБА_18 залишив свій автомобіль біля воріт зазначених складських приміщень та пройшов на територію. В цей час на вказану територію заїхали два автомобілі, в яких знаходились ОСОБА_8 та ОСОБА_19 та декілька невстановлених слідством осіб.

Після цього вказані особи підійшли до ОСОБА_18 та в цей час ОСОБА_8 , без будь яких висловлювань, наніс удар кулаком своєї руки в обличчя зліва ОСОБА_18 , від якого той не впав. Тоді невстановлені особи, за вказівкою ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , схопивши його руками за одежу, повалили ОСОБА_18 на землю, стали заламувати йому руки за сипну з метою надягти йому на зап`ястя металеві наручники.

Так як потерпілий намагався сперечатися, то ОСОБА_8 знайшов на території вказаного підприємства металевий предмет прямокутної форми у вигляді ящика і кинув його на голову ОСОБА_20 , спричинивши рану в тім`яній області зліва.

Після цього всі присутні невстановлені особи за вказівкою ОСОБА_21 та ОСОБА_19 стали хаотично наносити ОСОБА_18 удари ногами та руками в область тулуба та обличчя, таким чином своїми діями спричиняли фізичний біль та ушкодження останньому, а потім, коли останній перестав чинити опір, невстановлені особи завели обидві його руки за спину та надягли дві пари металевих наручників, щоб уникнути подальшого опору ОСОБА_20 та безперешкодного вимагання грошових коштів.

В той час, коли у ОСОБА_18 випали з карману ключі від автомобіля «Mercedes-Benz», модель Е 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , то невстановлена слідством особа забрала їх.

У подальшому, двоє зі співучасників злочину підняли потерпілого ОСОБА_18 з землі та завели його до приміщення кімнати, розташованої на вищевказаній території, що належить ПАТ «Запорожтрансформатор» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 3, де посадили його на стілець. Продовжуючи злочинну діяльність, пов`язану з вимаганням у ОСОБА_18 грошових коштів, ОСОБА_8 став навпроти потерпілого та почав наносити останньому удари кулаками рук в область обличчя та тулуба. В період нанесення зазначених ударів ОСОБА_19 через своїх співучасників став висловлювати погрози насильством життю та здоров`ю потерпілого, і таким чином став вимагати від ОСОБА_18 грошові кошти, спочатку в сумі 100000,00 гривень, але останній не погоджувався. Після цього невстановлені слідством особи наділи шапку на голову та натягнули її на очі потерпілому з метою залякування останнього та продовжували наносити удари в тулуб. Після цього ОСОБА_8 , вийшовши з приміщення кімнати на вулицю, де знайшов дубину, якою продовжив наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_18 , в цей час ОСОБА_17 , залякуючи потерпілого його вбивством, став вимагати від нього 200000,00 гривень. В період побиття ОСОБА_18 останньому вищевказані особи порвали верхню одежу.

Побиття та мордування ОСОБА_18 продовжувалось приблизно з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин 15.09.2014 року, внаслідок чого йому були спричинені наступні тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичного спеціаліста №516 від 23.09.2014 року: рана в тім`яній області, синці в щічній області справа, в області грудної клітки по бокових поверхнях тулуба, в надлопаточній області зліва, в підлопаточній області справа, в області правого і лівого плечей, в області обох стегон, садна в лобній області справа, в області черевної стінки справа, в області обох променезап`ясткових суглобів у ОСОБА_18 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження.

Після цього потерпілий ОСОБА_18 повідомив, що у його матері ОСОБА_22 за адресою мешкання: АДРЕСА_3 , знаходиться частина грошових коштів.

Продовжуючи злочинні дії, відповідно до раніше розробленого злочинного плану, за вказівкою ОСОБА_17 та ОСОБА_8 , невстановлені слідством особи посадили у свій автомобіль марки ВАЗ-21015, срібного кольору, потерпілого ОСОБА_18 , разом з яким направились за місцем мешкання останнього за вищевказаною адресою. Прибувши до будинку АДРЕСА_4 , потерпілий ОСОБА_18 пішов до себе додому, де у своєї матері взяв грошові кошти в сумі 1600 доларів США, що згідно курсу НБУ на 15.09.2014 року складає 20720,00 гривень, та 4000,00 гривень, які віддав невстановленим особам, коли вийшов на вулицю, прямо біля свого будинку. Після чого невстановлені особи віддали вказану суму грошових коштів водію автомобіля ВАЗ-21015, тим самим спричинили ОСОБА_18 матеріальну шкоду на загальну суму 24720,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 15.09.2014 року, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою невстановленими слідством особами, в період часу приблизно з 16-00 до 19-00 години, під час вимагання грошових коштів у ОСОБА_18 із застосуванням до нього насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а також з погрозами застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись на території складських приміщень, розташованих на території, яка належить ПАТ «Запоріжтрансформатор», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 3, навпроти гаражного кооперативу «ВІТ», виник умисел на незаконне заволодіння транспортного засобу.

Так, 15.09.2014 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, під приводом надання послуг, ОСОБА_18 прибув на власному автомобілі «Mercedes-Benz», модель Е 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, до складських приміщень, розташованих на території, яка належить ПАТ «Запорожтрансформатор», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 3, навпроти гаражного кооперативу «ВІТ».

За вказівкою невстановленої слідством особи ОСОБА_18 залишив свій автомобіль біля воріт зазначених складських приміщень та пройшов на їх територію. В цей час на вказану території заїхали два автомобілі, в яких знаходились ОСОБА_8 та декілька невстановлених слідством осіб.

Після цього вказані особи підійшли до ОСОБА_18 та в цей час ОСОБА_8 без будь яких висловлювань наніс удар кулаком своєї руки в обличчя зліва ОСОБА_18 , після якого той не впав, тоді невстановлені особи, за вказівкою ОСОБА_8 , схопивши його руками за одежу, повалили ОСОБА_18 на землю, стали заламувати йому руки за спину з метою надягти йому на зап`ястя металеві наручники.

Так як потерпілий намагався сперечатися, то ОСОБА_8 знайшов на території вказаного підприємства металевий предмет прямокутної форми у вигляді ящика, який кинув на голову ОСОБА_18 , спричинивши рану в тім`яній області зліва.

Після цього всі присутні невстановлені особи за вказівкою ОСОБА_8 стали хаотично наносити ОСОБА_18 удари ногами та руками в область тулуба та обличчя, таким чином своїми діями спричиняли фізичний біль та ушкодження останньому, а потім, коли останній перестав чинити опір, невстановлені слідством особи завели обидві його руки за спину та надягли дві пари металевих наручників, щоб уникнути подальшого опору ОСОБА_18 та безперешкодного вимагання грошових коштів.

В той час, коли у ОСОБА_18 випали з карману ключі від автомобіля «Mercedes-Benz», модель Е 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , синього кольору, то невстановлена слідством особа забрала їх.

У подальшому, двоє зі співучасників злочину підняли потерпілого ОСОБА_18 з землі та завели його до приміщення кімнати, розташованої у будівлі на вищевказаній території, що належить ПАТ «Запоріжтрансформатор», за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 3, де посадили його на стілець. Продовжуючи злочинну діяльність, пов`язану з вимаганням у ОСОБА_18 грошових коштів, ОСОБА_8 , став напроти потерпілого та став наносити останньому удари кулаками рук в область обличчя та тулуба. В період нанесення зазначених ударів ОСОБА_8 разом з невстановленими слідством особами стали висловлювати погрози насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, і таким чином стали вимагати від ОСОБА_18 грошові, кошти, спочатку в сумі 100000 гривень, але останній не погоджувався. Після цього, невстановлені слідством особи, наділи шапку на голову та натягнули її на очі потерпілому, з метою залякування останнього та продовжували наносити удари в тулуб. Після цього ОСОБА_8 , вийшовши з приміщення кімнати на вулицю, де знайшов дерев`яну дубину, якою продовжив наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_20 , та залякуючи потерпілого його вбивством, став вимагати від нього 200000 гривень. В період побиття ОСОБА_20 останньому вищевказані особи порвали верхню одежу.

Побиття та мордування ОСОБА_18 продовжувалось приблизно з 16 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин 15.09.2014 року, внаслідок чого, йому були спричинені наступні тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичного спеціаліста №516 від 23.09.2014 року: рана в тім`яній області, синці в щічній області справа, в області грудної клітки по бокових поверхнях тулуба, в надлопаточній області зліва, в підлопаточній області справа, в області правого і лівого плечей, в області обох стегон, садна в лобній області справа, в області черевної стінки справа, в області обох променезап`ясткових суглобів у ОСОБА_18 , кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_8 за попередньою змовою невстановленими слідством особами, знаходячись на вищевказаній території, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , та погроз йому застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволоділи автомобілем «Mercedes-Benz», модель Е 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кузов синього кольору, який належить ОСОБА_18 , спричинивши останньому матеріальну шкоду, яка згідно до висновку авто-товарознавчої експертизи № 10/15 від 30.01.2015 року, складає 161946 гривень 76 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_8 своєї вини в цій частині обвинувачення також не визнав, пояснив суду, що не має ніякого відношення до подій, що мали місце 15.09.2014 року відносно ОСОБА_18 . Останнього не знає і ніколи не бачив, окрім як у судовому засіданні апеляційного суду. Ключі від автомобіля «Mercedes-Benz», модель Е 280, він дійсно отримав 12.11.2014р. від особи, яка назвалася власником автомобіля, перед тим, як був затриманий працівниками міліції. Яким чином вказана особа заволоділа цим автомобілем або набула право власності на нього йому не відомо.

Потерпілий ОСОБА_18 у судове засідання не з`явився, надав заяву від 22.07.2015р., що розуміючи наслідки відмови від цивільного позову, відмовляється від цивільного позову, пред`явленого до ОСОБА_8 , матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 не має і користуючись своїм правом, передбаченим ч.6 ст. 56 КПК України, відмовляється давати показання. Також потерпілий звернувся із заявою, що не бажає сам приймати участь у судових засіданнях і відмовляється від послуг свого представника у даному кримінальному провадженні.

За згодою учасників процесу, які всі одностайно вважали можливим за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду, враховуючи відсутність заходів процесуального примусу до потерпілого, які б ефективно сприяли забезпеченню його явки у судове засідання, суд ухвалив розглянути справу за відсутності потерпілого.
Відповідно до ст. 64 КПК України при розгляді кримінальної справи в суді підлягає доказуванню, зокрема, подія злочину: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину, а також винність обвинуваченого у вчиненні злочину. Згідно зі ст. 65 КПК України, суд встановлює наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що ґрунтуються на доказах, якими є всякі фактичні дані, зібрані у визначеному законом порядку. За змістом закону, ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підсудного, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.
На підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України стороною обвинувачення надано та судом досліджено докази, на підставі яких встановлено наступні обставини.
Постановою прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя від 13.01.2015р. у кримінальному провадженні №00003634 від 18.09.2014р. вирішено виділити матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 у встановлених копіях та зареєструвати їх в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Згідно постанови, досудовим розслідуванням було встановлено вчинення 15.09.2014р. відносно потерпілого ОСОБА_18 злочинів, передбачених ст.189 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України, за попередньою змовою ОСОБА_8 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими слідством особами, однак у зв`язку з тим, що під час проведення досудового розслідування місцезнаходження ОСОБА_8 встановити не представилось можливим, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 виділили в окреме провадження.

Виділені матеріали досудового розслідування №00003634 зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000144 від 13.01.2015р. за ст.189 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно обвинувального акта, злочин, передбачений за ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 вчинив у співучасті з ОСОБА_17 , щодо якого матеріали виділені в окреме провадження, та іншими невстановленими особами. Документального підтвердження своїх пояснень, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_17 за ч.3 ст.289 КК України закрите на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, а за ч.2 ст. 189 КК України перебуває на розгляді іншого суду, учасники процесу суду не надали.

Таким чином, належних та допустимих доказів щодо вчинення ОСОБА_17 дій, зазначених у обвинувальному акті, суду не надано, а відтак, обвинувачення у вчиненні злочину ОСОБА_8 у співучасті з ОСОБА_17 є недоведеним.

В межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, спричинення ОСОБА_18 тілесних ушкоджень встановлено висновком спеціаліста КУ «ЗОБ СМЕ» №516 від 23.09.2014р. про судово-медичне обстеження ОСОБА_18 .

Дослідженням вказаного висновку встановлено, що ОСОБА_18 за власною ініціативою звернувся до медичної установи для визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених 15.09.2014р., механізму та давності їх утворення. Висновком спеціаліста №516 від 23.09.2014р. встановлено: рана в тім`яній області, синці в щічній області справа, в області грудної клітки по бокових поверхнях тулуба, в надлопаточній області зліва, в підлопаточній області справа, в області правого і лівого плечей, в області обох стегон, садна в лобній області справа, в області черевної стінки справа, в області обох променезап`ясткових суглобів у ОСОБА_18 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Як встановлено ст.76 КПК України, експертиза, у тому числі, призначається обов`язково для встановлення тяжкості і характеру тілесних ушкоджень. В ході судового розгляду на підтвердження факту спричинення ОСОБА_18 легких тілесних ушкоджень надано копію висновку №4836 від 18.11.2014р. судово-медичної експертизи потерпілого, копію висновку №4837Д від 18.11.2014р. судово-медичної експертизи потерпілого, однак у висунутому обвинуваченні сторона обвинувачення не посилається на висновки зазначених експертиз.

Згідно дослідженого судом листа від 18.09.2014 року №28/7-3618 слідчого СВ Ленінського РВ ОСОБА_23 до начальника СТКЗР Ленінського РВ ЗМУ Запорізької області, потерпілий ОСОБА_18 направлявся для перегляду фото-відеотеки, та складання фото-компазіціонного портрету (фотороботу) особи. Листом начальника сектору №2 відділу ТКЗ ОВС НДЄКЦ України в Запорізької області ОСОБА_24 , засвідчується, що при перегляді відеотеки «Впізнання 2006» з участю потерпілого ОСОБА_18 , були впізнані за ознаками зовнішності ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , та ОСОБА_8 . При цьому додаток до цього листа картки з детальною інформацією на 4 аркушах, суду не надані.

Зазначений лист слідчого не є процесуальним рішенням, не являється дорученням проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, а НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізької області не являється оперативним підрозділом. Отже, фактичні дані, які вказані у цих листах, суд не вважає допустимими доказами у зв`язку з вищевикладеним.

Суд не визнає належним доказом наданий стороною обвинувачення протокол обшуку від 02.10.2014р. за місцем проживання потерпілого ОСОБА_18 , оскільки в ході цього обшуку не було виявлено та вилучено жодних речей або документів, які б стосувалися предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

У якості підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів прокурором надано копію протоколу від 25.09.2014р. про впізнання ОСОБА_18 . ОСОБА_8 за фотознімками, однак враховуючи, що в протоколі однозначно не встановлено в якому процесуальному статусі перебуває ОСОБА_18 , фотознімки із зображенням осіб, як вони виглядають у наданому суду протоколі, не придатні для сприйняття зображення, а ОСОБА_18 у судовому засіданні не допитувався, суд критично оцінює зазначений доказ як такий, не відповідає вимогам ст. 228 КПК України.

Протокол слідчого експерименту від 24.03.2015р. за участю потерпілого ОСОБА_18 містить лише зміст пояснень потерпілого щодо подій 15.09.2014р., (хтось кричав «шукайте ключі від машини», хтось почав лазити по карманам, ОСОБА_13 назвав суму яку стали вимагати спочатку 200000,00 грн., всі говорили, в тому числі ОСОБА_8 , що буде так, як скаже ОСОБА_13 . Коли поїхали додому до потерпілого за грошима, ОСОБА_8 там вже не було. Хто міг забрати машину не знає, не бачив цього і т.д.), які не можуть прийматися судом до уваги, оскільки потерпілий безпосередньо у суді пояснення не надавав, а інших обставин шляхом моделювання ситуації тощо при слідчому експерименті не було встановлено. Фактично, суть слідчого експерименту полягала у відібранні пояснень потерпілого про обставини вчинення кримінального правопорушення на місці події. При цьому суд також звертає увагу, що підпис потерпілого ОСОБА_18 про роз`яснення йому прав та обов`язків відсутній. Слідчий експеримент проводився без участі понятих, оскільки здійснювався безперервний відеозапис цифровою відеокамерою «Самсунг».

При цьому, визнаний речовим доказом DVD-диск з відеоматеріалами слідчого експерименту від 24.03.2015р. суд визнав недопустимим доказом, оскільки він не відповідає вимогам ст. 105 КПК України, безпосередньо не зазначений як додаток до протоколу слідчого експерименту, не упакований, та не засвідчений підписом слідчого, прокурора, спеціаліста, та не дає змоги достовірно ідентифікувати цей диск як той, на якому зафіксовано проведення саме тієї слідчої дії, яка описана в протоколі. Відсутній рапорт або постанова, якою підтверджується перенесення запису з відеокамери «Самсунг», на яку здійснювалася відеозапис під час проведення слідчого експерименту, на DVD - диск.

З досліджених судом протоколу затримання ОСОБА_8 від 12.11.2014р., де зазначено, що під час обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено в тому числі ключі від автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель Е 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , вбачається, що 12.11.2014р. при затриманні ОСОБА_8 при ньому були вилучені ключі від автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель Е 280, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (після перереєстрації).
На підтвердження належності зазначеного автомобіля потерпілому ОСОБА_18 та вибуття його з володіння ОСОБА_18 суду надані наступні документи: довідка з інформаційної системи ДАІ, облікова картка № НОМЕР_4 від 04.03.2014р., результати звірки по всім базам на АМТ, лист УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області від 17.11.2014р. з додатком, довідка з бази даних УДАІ про реєстрацію автомобіля марки «Mercedes-Benz», модель Е 280, станом на 05.11.2014р. за ОСОБА_18 .

Наступна перереєстрація транспортного засобу підтверджується заявою власника автомобіля «Mercedes-Benz», модель Е 280, ОСОБА_28 № НОМЕР_5 від 06.11.2014р. на ім`я начальника Дніпропетровського ВРЕР-2 про перереєстрацію ТЗ на нового власника за довідкою-рахунком серія НОМЕР_6 , виданою ОСОБА_28 торгівельною організацією ТОВ «Автокомпас» від 06.11.2014р.

З 17.11.2014р. зазначений транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_29 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.11.2014р. на ім`я ОСОБА_29 , облікової картки № НОМЕР_7 від 20.11.2014р. ВРЕР м. Миколаїв про зняття з обліку для реалізації за заявою ОСОБА_29 , довіреності від 20.11.2014р., виданої ОСОБА_29 ОСОБА_30 представляти її інтереси, пов`язані з експлуатацією, управлінням та транспортуванням автомобіля «Mercedes-Benz», модель Е 280, знятим з обліку у ВРЕР м. Миколаїв 20.11.2014р.

21.11.2014р. автомобіль «Mercedes-Benz», модель Е 280, номер шасі НОМЕР_8 , ключі від автомобіля вилучені в присутності ОСОБА_31 у м. Дніпропетровськ на підставі ухвали слідчого судді, 21.11.2014р. проведено огляд місця події (автомобіля). Автомобіль визнано речовим доказом і передано на відповідальне зберігання ОСОБА_18 протоколом про повернення тимчасово вилученого майна.

Висновком експерта №78 від 16.12.2014р. встановлено, що ідентифікаційний номер НОМЕР_8 наданого на дослідження автомобіля «Mercedes-Benz», модель Е 280, зміненню не піддавався, є первинним заводським.

Аналіз зазначених доказів свідчить, що до 05.11.2014р. автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_18 , після чого автомобіль перереєстровувався за іншими власниками. 12.11.2014 року, на момент вилучення у ОСОБА_8 ключів від автомобіля «Mercedes-Benz», який належав потерпілому, вказаний автомобіль був зареєстрований на ім`я ОСОБА_28 . Разом з тим, вказані документи не містять доказів, які б підтверджували перебування вказаного автомобіля у ОСОБА_8 з 15.09.2014р., причетність ОСОБА_8 до перереєстрації транспортного засобу.

На підтвердження вартості транспортного засобу, у незаконному заволодінні яким обвинувачується ОСОБА_8 , стороною обвинувачення надано висновок експерта №10/15 від 30.01.2015р., відповідно до якого визначено ринкову вартість автомобіля у сумі 161946,76 грн.,

Вказаний висновок експерта отриманий у кримінальному провадженні №00003634 відносно ОСОБА_17 на підставі постанови слідчого від 16.01.2015р. у вказаному кримінальному провадженні, тобто після виділення 13.01.2015р. матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №00003634 відносно ОСОБА_8 . Жодного документального підтвердження правомірності прийняття органом досудового розслідування зазначеного висновку в якості доказу у кримінальному провадженні №0000144 відносно ОСОБА_8 стороною обвинувачення не надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що цей доказ отриманий з порушенням вимог КПК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_18 , 15.09.2014р. її син після обіду вийшов з дому, повернувся приблизно через півтори години, весь побитий, і став просити гроші, оскільки йому погрожували вбивством. Вона дала йому 1600,00 доларів США, він взяв ще біля 4000,00 грн. і вийшов з квартири. Вона пішла слідом, бачила, як він передавав гроші двом молодим людям, які з грошима сіли в машину сірого кольору. Розмови між ними не чула, обвинуваченого ОСОБА_8 не бачила під час передачі грошей її сином невідомим особам біля під`їзду їх будівлі, або при інших обставинах. Зі слів сина вона не чула нічого про причини та обставини, за яких синові було спричинено тілесні ушкодження, та про осіб, причетних до цього. Таким чином, вказані пояснення свідка не містять відомостей на підтвердження причетності ОСОБА_8 до скоєних злочинів.

Дослідивши та оцінивши всі надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст. 189 та ч.3 ст. 289 КК України, суд дійшов висновку, що вищезазначені докази кожен окремо та в сукупності з іншими доказами кримінального провадження не містять відомостей про вчинення ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб, вимагання у потерпілого ОСОБА_18 грошових коштів з погрозою насильства над потерпілим та з погрозою вбивства, та відомостей про незаконне заволодіння ним автомобілем «Mercedes-Benz», модель Е 280, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_18 , що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

Жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, в ході досудового розслідування не здобуто та в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Положеннями ч.1 ст.373 КПК України встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Виправдувальний вирок постанавлюється тоді, коли докази сумнівні і можливості отримання достовірних доказів вичерпані.

Аналіз вищезазначених доказів, досліджених у процесі судового розгляду й оцінених судом, з урахуванням того, що процесуальним прокурором жодних клопотань про доповнення судового слідства чи збору додаткових доказів не надходило, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано переконливих доказів вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, оцінка яких була б позбавлена відповідних сумнівів щодо доведеності його вини, а тому обвинувачений ОСОБА_8 підлягає виправданню за ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України з цих підстав.

Призначаючи покарання обвинуваченому за ч.1 ст. 263 КК України, суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, приймає до увагихарактер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, враховує дані про особу винного, який раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, згідно характеристики Запорізького слідчого ізолятора характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітнього сина 2002 року народження, батьків похилого віку, у психіатра, нарколога на обліку не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 найменше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, у виді трьох років позбавлення волі. Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, ступеню суспільної небезпечності скоєного злочину, суд вважає, що виправлення засудженого не можливе без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винним за ч.1 ст.263 КК України і призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочинів, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін. Строк покарання обчислювати з 06.02.2015р., зарахувати в строк покарання перебування під вартою в період з 12.11.2014р. по 15.11.2014р.
Речові докази: пістолет «ТТ» зав. № НОМЕР_1 з магазином та п`ятьма патронами калібру 7,62, які передані на відповідальне зберігання до чергової частини Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити; паперові конверти зі зразками букальних клітин ОСОБА_8 , змиви з рук ОСОБА_8 , залишки щіточок, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити; автомобіль «Mercedes-Benz», модель Е 280, номер шасі НОМЕР_8 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_18 залишити потерпілому ОСОБА_18 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судья: ОСОБА_1
Інші судді, які входять до складу колегії:
ОСОБА_3

ОСОБА_2