АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/738/2012 Номер провадження 11/1690/738/2012Головуючий у 1-й інстанції Крикливий Віталій Вікторович Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Т.З
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Давиденка Е.В., Корсун О.М.

з участю прокурора Гринь А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінальної справи за апеляцією засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2011 року.

Даним вироком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий :

1/. 12.12. 2002 року Комсомольським міським судом за ч.1 ст. 309, 75 КК України на 1 рік позбавлення волі;

2/. 27.02.2003 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 70, 75 КК України на 2 роки 6 міс. позбавлення волі;

3/. 6.02.2004 року Комсомольським міським судом за ч.4 ст. 185, 71 КК України на 5 років 3 міс. Позбавлення волі;

4/. 22.02.2010 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

5/. 6.12.2010 року Комсомольським міським судом за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 міс. позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду від 6.12.2010 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, українець, ІНФОРМАЦІЯ_5, не одружений, не працює, раніше судимий:

1/. 18.05.2001 року Крюківьким райсудом м. Кременчука Полтавської області, за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 81, 42 / в редакції 1960 року/ на 3 роки 6 міс. позбавлення;

2/. 3.06.2005 року Крюківським райсудом м. Кременчука за ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 190, 70, 71 КК України на 4 роки 1 міс. позбавлення волі;

3/. 22.02.2011 року Комсомольським міським судом за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185; ч.2 ст. 13, ч.3 ст.185; 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 призначено покарання у виді 3 років 6 міс. позбавлення волі.

У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду від 22.02.2010 року остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець та мешканець АДРЕСА_3, українець, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, в силу ст. 55 КК України не судимий, -

визнаний винним та засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі cт.ст.75, 76 КК України ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично зявлятись до органу кримінально-виконавчого системи для реєстрації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в солідарному порядку 1380 гривень матеріальної та 1000 гривень моральної шкоди.

По справі вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду в першій половині дня 24 серпня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 таємно за попередньою змовою викрали бензопилу, автомобільну магнітолу, праску чим завдали власникам квартири подружжю ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 2230 гривень.

2 вересня 2010 року близько 15 год. ОСОБА_2 через незачинене вікно проник до побутового приміщення приватного підприємства «Таркан» м. Комсомольск, звідки таємно повторно викрав мобільний телефон та інше майно, завдавши подружжю Мякеньких шкоди на суму 1887 гривень.

5 жовтня 2010 року ОСОБА_2 проник до приміщення квартири АДРЕСА_5, звідк таємно повторно викрав фотоапарат та інше майно, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 208 гривень, потерпілій ОСОБА_10 на суму 95 грвн., потерпілому ОСОБА_11 на суму 2880 гривень та потерпілій ОСОБА_12 на суму 1630 гривень.

21 вересня 2010 року близько 16 год. під час перебування у приміщенні трикотажної фабрики « ТіКО» м. Комсомольск ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за попередньою змовою проникли до складського приміщення, яке належить приватному підприємцю ОСОБА_13, та таємно викрали 7.36 кг. трикотажної бейки, завдавши потерпілій шкоди на суму 398 гривень.

В апеляції засудженого ОСОБА_3 з внесеними змінами ставиться питання при зміну вироку суду посилаючись на те, що його дії по епізоду викрадення майна ОСОБА_14 суд неправильно кваліфікував за ч.3 ст. 185 КК України, так як він викрав майно без проникнення в сховище, а тому просить перекваліфікувати його дії та помякшити покарання.

В апеляції засудженого ОСОБА_2 ставиться питання про зміну вироку суду та помякшення призначеного йому покарання. Вважає, що суд не взяв до уваги визнання ним вини, щире каяття та наявність у нього малолітньої дитини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчинені зазначених у вироку злочинних дій підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і учасниками судового розгляду не оспорюється.

Кваліфікація дій засуджених за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України є правильною.

Доводи засудженого ОСОБА_3 про необхідність перекваліфікації його дій з ч.3 на ч.2 ст. 185 КК України по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_15 є безпідставними, так як з показань самого ОСОБА_3 та із зібраних по справі доказів вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно перебували в приміщенні фабрики, але викрадене майно перебувало у окремому складському приміщенні, яке само по собі є окремим сховищем майна в орендованому приміщенні фабрики.

При призначенні покарання суд врахував всі загальні засади призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі та середнього ступня тяжкості, дані про особу засуджених, які раніше судимі за вчинення корисливих злочинів, не працюють, прийняв до уваги обставини, що помякшують покарання ОСОБА_2, в тому числі і ті на які вказує засуджений в своїй апеляції, та на думку колегії суддів призначив необхідне й достатнє покарання для їх виправлення та попередження скоєння злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засудженого ОСОБА_5 з внесеними змінами та засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2011 року стосовно них - без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_1. ОСОБА_16. ОСОБА_17.