Справа №11-351/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року липня 22 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого Безверхого О.М.

суддів Пархоменко О.М., Сахнюка В.Г.

з участю прокурора - Ворфоломєєвої Н.П.

засудженого - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2010 року яким, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, раніше судимий:

1. 20.12.2005 року за ст.ст. 185 ч. 2, 75 КК України до обмеження волі строком на 2 роки;

2. 10.08.2007 року за ст. ст. 190 ч. 2, 187 ч. 2, 69, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, -

засуджений за ст. 393 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 10.08.2007 року у вигляді 6 місяців позбавлення волі і остаточно визначено засудженому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за скоєння такого злочину.

30 вересня 2009 року близько 19.00 години ОСОБА_2 являючись особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі у Шосткинській виправній колонії №66 Сумської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, самовільно залишив місце відбування покарання, дільницю соціальної реабілітації контрагентського обєкту ТОВ «Придеснянський» у с. Клишки Шосткинського району та переховувався на території Конотопського району Сумської області.

У поданій апеляції та доповненні до апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеності вини, вважає вирок суду занадто суворим, просить помякшити призначене покарання, застосувавши ст. 69 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що судом не були враховані помякшуючі обставини, а саме, добровільна здача працівникам колонії, повне визнання вини, щире каяття, сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину, позитивні характеристики, злочинні дії не потягли тяжких наслідків.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_2, який повністю підтримав доводи апеляції, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, апеляції засудженого без задоволення, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 393 ч. 1 КК України за обставин зазначених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій в апеляції не оспорюється.

Що стосується призначеної міри покарання, то вона призначена відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Із матеріалів справи вбачається, що суд при призначенні покарання ОСОБА_2 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, які помякшують, в тому числі і ті на які є посилання в апеляції засудженого, та обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_2 покарання майже в мінімальних межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 393 КК України. Оскільки ОСОБА_2 скоїв злочин в період відбуття покарання за попереднім вироком , суд законно та обгрунтовано призначив йому покарання за сукупністю вироків, застосувавши положення ст.71 КК України.

Підстав вважати вирок суду несправедливим внаслідок суворості призначеного покарання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 квітня 2009 року відносно ОСОБА_2 залишити без з міни, а апеляцію засудженого без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_4