Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-190/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2010 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: Головуючого судді Шикері І.А

при секретарі - Война Г.С

з участю прокурора - Літвіненко О.І

потерпілої ОСОБА_1А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську справу по обвинуваченню ОСОБА_2, який народився 06.08.1990 року в с. Ботієво Приазовського району Запорізької області, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, не працюючого, який не має інвалідності, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, знаючи, що по вулиці Партизанської Іскри в м. Первомайськ Миколаївської області де він проживає, є будинок № 69 в якому ніхто не проживає, вирішив викрасти металеві ворота , щоб в послідуючому здати їх у пункт прийому металобрухту. Виконуючи задумане, для полегшення вчинення крадіжки ОСОБА_2Ф 24.03.2010 року прийшов до свого знайомого ОСОБА_3Ю та попросив у нього вантажну тачку, для перевезення викраденого майна. Близько 22.30 год., цього ж дня, ОСОБА_2, з метою викрадення чужого майна, прийшов до будинку № 69 по вул. Партизанської Іскри в м. Первомайськ Миколаївської області, що належить ОСОБА_1 Шляхом вільного доступу, діючи таємно, викрав одну секцію воріт, завантажив її на тачку та відразу продав свої знайомій, за що отримав гроші в сумі 80 грн. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2, 25.03.2010 року близько 22.30 год. знов прийшов до будинку № 69 по вул. Партизанської Іскри в м. Первомайськ Миколаївської області, звідки таємно викрав, шляхом зняття другу половину воріт яку на ту ж тачку та продав своїй знайомій за 80 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_1 матеріальні збитки на суму 500 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у скоєнні зазначеного злочину і підтвердив те, що він дійсно 24.03.2010 року та 25.03.2010 року знаходячись на вул.. Партизанської Іскри № 69 в м. Первомайськ Миколаївської області, він таємно території даного домоволодіння викрав 2 секції воріт, що належать ОСОБА_1, які продав своїй знайомій за 160 грн. З вартістю викрадених 2-х секцій воріт згоден. У скоєному щиро кається, просить призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

Також, вина підсудного підтверджується показами потерпілої ОСОБА_1, яка в судовому засіданні пояснила, що їй на праві власності належить житловий будинок вул. Партизанської Іскри № 69 в м. Первомайськ Миколаївської області, в якому вона не проживає, а лише періодично навідується та оглядає прилеглу територію. 26.03.2010 року вона виявила, що відсутні бокові ворота які були розташовані з бокової сторони домоволодіння. Згодом їх стало відомо, що крадіжку скоїв підсудний ОСОБА_2 На даний час матеріальний збиток їй відшкодовано, тому претензій матеріального та морального характеру до підсудного вона не має.

Крім цього, вина підсудного підтверджується довідкою СПД ОСОБА_4, відповідно до якої вартість воріт станом на 01.04.2010 року виготовлених з кутника, листового металу та сітки-рабиці, розміром 2х1,5 (2 секції) складає від 300 грн. до 500 грн., в залежності від конструкції (а.с. 14).

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною вину підсудного ОСОБА_2 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а його дії суд кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу підсудного, який визнав повністю свою вину, в скоєному щиро розкаявся, відшкодував завданий потерпілій завданий збиток, не є інвалідом, не є військовослужбовцем строкової служби, не досяг пенсійного віку, не працює, раніше не судимий, однак характеризується посередньо і вважає можливим, призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат по справі, в сумі 202 грн.82 коп., які складаються із затрат на проведення дактилоскопічної експертизи, суд враховує дані про особу

ОСОБА_5Ф, який ніде не працює, не має ніяких заощаджень, як він пояснив в судовому засіданні, тому враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2Ф неспроможний до сплати цих витрат, а тому на підставі ч.5 ст. 93 КПК України, судові витрати по справі слід прийняти на рахунок держави

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання, у вигляді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Судові витрати по справі в сумі 202 грн.82 коп., які складаються із затрат на проведення дактилоскопічної експертизи віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили, залишити без змін - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ: