АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Номер провадження: 11-сс/796/2503/2015 Суддя 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 173 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління ГПУ ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчого управління спеціальних розслідувань ГПУ ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження за № 0000069 внесеного до ЄРДР від 06.03.2014 року, за ознаками ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст.27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 368, ч. 5 ст. 369 КК України, та накладено арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_9 .

Згідно ухвали, слідчий суддя, з урахуванням того, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3, ст.209, ч. 5 ст. 368 КК України, а санкції ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 , ч. 5 ст. 368 КК України передбачають обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а також з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, дійшов висновку, про наявність передбачених ст. 170 КПК України підстав для арешту вказаного майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , оскільки вважає, оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, та невмотивованою.

В обґрунтовування своїх вимог апелянт посилається на те, що ані в клопотанні слідчого, ані в матеріалах, які були надані слідчому судді, не міститься жодного доказу на підтвердження обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які б перешкоджали належному проведенню досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, у разі невжиття заходів щодо обмеження права підозрюваного ОСОБА_9 на вільне розпорядження належним йому майном.

Також, сторона захисту, вказує на те, що клопотання слідчого та оскаржувана ухвала винесена за результатами розгляду такого клопотання, не містить жодного посилання на докази відповідності майна, належного підозрюваному, вимогам ст. 167 КПК України, та (або) аналізу наявності достатніх правових підстав для накладення на таке майно арешту у рахунок забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні.
Крім того, захисник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року. В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження вказує на те, що оскаржувана ухвала була винесене без виклику особи, яка її оскаржує.
Заслухавши доповідь судді, думку апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 16.07.2015 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущений не був, оскільки копію оскаржуваної ухвали представник власника майна отримав 26.08.2015р. (а.с.115) та потав апеляційну скаргу 31.08.2015р., тобто в межах строку встановленого законом, який має рахуватись саме з дати отримання оскаржуваної ухвали, яка постановлено у відсутності апелянта.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-які валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, другим слідчим відділом Управління спеціальних розслідувань ГСУ ГПУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому 06.03.2014 р. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000069 за фактом вчинення службовими особами із числа колишнього вищого керівництва держави заволодіння державним майном в особливо великому розмірі та його легалізації (відмиванні) та інших кримінальних правопорушень за ознаками ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209, ч.5 ст.27 ч.5 ст.101, ч.3 ст.358, ч.5 ст.368, ч.5 ст.369 КК України.

З а результатами досудового розслідування колишньому президенту України ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.5 ст.368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, діючи за попередньою змовою та у групі з міністром охорони навколишнього природного середовища України ОСОБА_12 , головою правління НАК «Надра України» ОСОБА_13 , доректором ТОВ «Медінвесттрейд» ОСОБА_14 та директором ТОВ «Танталіт» ОСОБА_15 , у період 2004-2011 років заволодів шляхом зловживанням своїм службовим становищем державним майном в особливо великих розмірах комплексом будівель будинку відпочинку «Межигір`я». розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та будинком АДРЕСА_2 , а також земельними ділянками на яких розташований цей комплекс.

14.07.2015р. старший слідчий ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 із забороною використовувати та розпоряджатися цим майном.

16.07.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора було задоволено та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 із забороною використовувати його та розпоряджатися ним.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту майна перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, а саме з метою можливої конфіскації майна, враховано достатність доказів, що вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано, наявність даних про належність майна саме підозрюваному, розумність та співрозмірність обмеження права власності останнього, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі захисника обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу Управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління ГПУ ОСОБА_10 та накладено арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , якій діє в інтересах ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3