АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

29 січня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
засуджених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 ОСОБА_10 , засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року ОСОБА_7 засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 156 КК України, за ч. 2 ст. 156 КК України, за ч.3 ст. 302 КК України; за ч.3 ст. 153 КК України до 13 років позбавлення без позбавлення права займатись певною діяльністю чи займати певні посади. ОСОБА_8 засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156 КК України, ч. 2 ст. 156 КК України на 7 років позбавлення волі, без позбавлення права займатись певною діяльністю чи займати певні посади. ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 156 КК України на 3 роки обмеження волі.
Під час апеляційного провадження захисник ОСОБА_7 ОСОБА_10 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , вказуючи що вирок Подільського районного суду м.Києва від 10.07.2014 року, яким ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою до набранням вироком законної сили залишено без змін є явно незаконним та необґрунтованим через однобічність та неповноту досудового і судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, що виразилось у порушенні права на захист, порушенні таємниці нарадчої кімнати, перебіг судового процесу не фіксувався технічними засобами, що є безумовними підставами скасування вироку.
Крім цього, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, вказував, що практика тримання обвинувачених під вартою без конкретних правових підстав або чітких правил, що регулюють їх положення призводить до результату, коли вони можуть бути позбавлені волі на невизначений термін без судової санкції, що є несумісним з принципами правової визначеності та захисту від свавілля, які є визначальними для Конвенції в цілому і принципу верховенства права зокрема.
Заслухавши думку захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали заявлене клопотання, засудженого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 , які у вирішенні клопотання покладалися на розсуд суду, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, при цьому просив продовжити термін тримання під вартою на 60 днів, колегія суддів приходить до наступного.

Вироком Подільського районного суду м.Києва від 10 липня 2015 року ОСОБА_7 засуджений за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст. 156 КК України, за ч. 2 ст. 156 КК України, за ч.3 ст. 302 КК України; за ч.3 ст. 153 КК України до 13 років позбавлення волі без позбавлення права займатись певною діяльністю чи займати певні посади.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою в Київському СІЗО, строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання 23 березня 2012 року.
Крім цього ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.12.2015 року запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 обраний вироком Подільського районного суду м.Києва від 10.07.2014 року до набрання вироком законної сили, залишено без змін тримання під вартою, при цьому визначено строк тримання під вартою 60 днів, до 06 лютого 2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 КПК України (1960 року) запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Отже, запобіжний захід у виді тримання під вартою, щодо засудженого ОСОБА_7 застосований з метою виконання процесуального рішення вироку суду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожній кримінальній справі з урахуванням її конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За наведеного, та враховуючи, що ОСОБА_7 засуджений за особливо тяжкий злочин на тривалий термін позбавлення волі, а захисник, як на підставу скасування запобіжного заходу вказує на незаконність та необґрунтованість вироку, щодо ОСОБА_7 , що відповідно до вимог ст. ст. 362, 366, 367 КПК України 1960 року може бути перевірено лише в ході апеляційного розгляду апеляцій учасників, за результатами якого суд постановляє рішення щодо законності і обґрунтованості вироку суду першої інстанції - колегія суддів не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 на даній стадії апеляційного розгляду, а саме стадії судового слідства.
При цьому колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції всупереч твердженням захисника, у відповідності до приписів ч. 7 ст. 362 КПК України, на стадії судового слідства не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час постановлення рішення в нарадчій кімнаті, зокрема щодо законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з думкою прокурора про необхідність продовження ОСОБА_7 терміну тримання під вартою, оскільки вище наведені обставини, виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Продовжуючи ОСОБА_7 термін тримання під вартою суд своїм рішенням, на переконання колегії суддів, повинен забезпечити не тільки права засудженого, а високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства

Продовжуючи термін тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, колегія суддів, виходить із вище наведених обставин, а також часу необхідного для завершення судового слідства в суді апеляційної інстанції та інших обставин, які впливають на тривалість розгляду справи в суді апеляційної інстанції, зокрема зайнятості учасників апеляційного розгляду в інших провадженнях.

Керуючись ст.ст. 273, 362 КПК України 1960 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотанні захисника ОСОБА_7 ОСОБА_10 про скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 відмовити.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 обраний вироком Подільського районного суду м.Києва від 10.07.2014 року до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою 60 днів, до 28 березня 2016 року.

Судді:

____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11/796/45/2016 Категорія КК: ч. 1 ст. 156; ч. 2 ст. 156; ч.3 ст. 153, ч.3 ст.302
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1