Справа № 138/2882/15-к
Провадження №:1-кп/138/201/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2015 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000800 від 06.10.2015 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, до арешту проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого:

- 11.11.2011 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна (покарання повністю не відбуте)

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.391 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 23.11.2015 суд встановлено таке.

Засуджений ОСОБА_4 з 02.07.2012 відбуває покарання у Могилів-Подільській виправній колонії УДПтС України у Вінницькій області (далі - ВК № 114), що в с.Воєводчинці, Могилів-Подільського району, Вінницької області де систематично порушував встановлений порядок відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації установи, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 допустив 35 порушень встановленого порядку відбування покарання, які виразилися у невиконанні законних вимог адміністрації, палінні у невстановленому місці, порушені форми одягу, порушені розпорядку дня, порушення дисципліни строю, порушення локалізації, встановлення словесного зв`язку за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

За те, що не виконав законних вимог адміністрації, засуджений ОСОБА_4 за постановою начальника установи № 162 від 12.06.2015 на законних підставах переведений до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Після відбуття вказаного дисциплінарного стягнення засуджений ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та продовжував порушувати встановлений порядок відбування покарання, а саме: 30.06.2015 встановлення словесного зв`язку за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження; 31.08.2015 порушення розпорядку дня за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани; 02.09.2015 порушення розпорядку дня за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани; 04.09.2015 невиконання законних вимог адміністрації за що на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани; 12.09.2015 невиконання законних вимог адміністрації за що по постанові начальника установи був поміщений до ДІЗО строком на 15 діб.

Після чого, не стаючи на шлях виправлення 05.10.2015 о 06:25 год. засуджений ОСОБА_4 , який утримується в відділені соціально-психологічної служби № 2 ВК № 114, будучи днювальним в спальному приміщенні № 2, згідно розпорядку дня установи та затвердженого графіку чергування засуджених по спальному приміщенні № 2, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення СПС капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , а саме приступити до прибирання вищевказаного приміщення. Для виконання поставленого завдання він був забезпечений всім необхідним інвентарем, однак засуджений ОСОБА_4 свідомо порушуючи режим утримання, до роботи не приступив, безпідставно не виконавши законних вимог начальника відділення СПС.

Згідно витягу з медичної карти засудженого від 05.10.2015 про стан здоров`я та працездатність засудженого Могилів-Подільської виправної колонії (№114), ОСОБА_4 1990 року народження є працездатним без обмежень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому провадженні добровільно, в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.391 КК України. Підтвердив усі обставини зазначені в обвинувальному акті та в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 23.11.2015 та призначити йому покарання обумовлене в угоді. Пояснив також суду, що зробив для себе відповідні висновки і в майбутньому не допустить подібних дій. У скоєному кається.
Прокурор та захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості від 23.11.2015 та призначити обвинуваченому покарання обумовлене в угоді.
Заслухавши покази обвинуваченого, позицію прокурора та захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши докази суд встановив, що 23.11.2015 прокурором Могилів-Подільської міжрайонної прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000800 з одного боку, та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_4 та його захисник з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись таких умов.

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.391 КК України в судовому провадженні №0000800 та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розгляду даного кримінального провадження.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.391 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання призначається шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2011 у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців з конфіскацією майна.

Також підозрюваному ОСОБА_4 було роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши угоду про визнання винуватості від 23.11.2015, приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.

Суд вважає, що угода відповідає вимогам ст.472 КПК України і була підписана сторонами добровільно. Відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози, обіцянки чи дію будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Будь-яких скарг ОСОБА_4 чи його захисник упродовж досудового розслідування та в судовому провадженні не подавали.

Права обвинуваченого були повністю дотримані, він визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину) та щиро розкаявся.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відповідають вимогам суспільства.

Виконання ОСОБА_4 взятого на себе за угодою зобов`язання є об`єктивно можливим.

Обвинуваченому роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) за ст.391 КК України, а умови угоди такими, що не суперечать вимогам КПК України.

Відповідно до довідки Могилів-Подільської ВК УДПС України у Вінницькій області (№114), станом на 23.11.2015, до відбуття покарання ОСОБА_4 , згідно вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2011, залишилось 1 рік 5 місяців 12 днів.

Суд, враховуючи викладене, наявність обтяжуючої покарання обставини рецидив злочину, а також пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що згідно ст. 12 КК України злочин за ст. 391 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, погоджується з обраним сторонами угоди покаранням.

Керуючись ст.ст.12, 63, 65, 66, 71, 391 КК України, ст.ст.337, 374, 394, 474, 475 КПК, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 листопада 2015 року між прокурором Могилів-Подільської міжрайонної прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000800 від 06.10.2015, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладену на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим і призначити узгоджене сторонами покарання за ст.391 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2011 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з 23.11.2015.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування та право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та його захиснику, прокурору.

Суддя: ОСОБА_8