Справа № 157/946/15-к
Провадження №1-кп/157/71/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

старшого прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському кримінальне провадження № 0000132 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Видерта Камінь-Каширського району, жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, працюючого у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

15 квітня 2015 року біля 20 год. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї господарства АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді обширного склерального поранення з випадінням внутрішніх оболонок правого ока з контузією важкого ступеня і гемофтальмом правого ока, гематом повік правого ока, гематом повік і субконьюктивального крововиливу лівого ока, які в подальшому привели до повної сліпоти правового ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою стійкої втрати загальної працездатності більш ніж на 1/3.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю та показав, що 15 квітня 2015 року зайшов в будинок АДРЕСА_2 з метою знайти сестру своєї дружини, яка мала допомогти йому садити картоплю. В будинку побачив господиню ОСОБА_8 , яка з подругами розпивала спиртне. Він приєднався до них, як і потерпілий ОСОБА_6 , який зайшов до будинку пізніше. Під час вживання спиртних напоїв в них з потерпілим виникла суперечка, в ході якої останній наніс йому удар кулаком в обличчя, від чого в нього пішла кров з носа.

Через деякий час потерпілий вийшов на вулицю і коли він вийшов за ним, ОСОБА_6 наніс йому ще один удар кулаком в обличчя, у відповідь він наніс ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в обличчя і пішов із подвір`я.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, доведена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 заперечив показання обвинуваченого ОСОБА_4 та показав, що в той день у вказаному будинку разом із ОСОБА_8 та її подругами розпивав спиртні напої. В будинку також знаходився обвинувачений. Коли він вийшов на вулицю і повертався назад, ОСОБА_4 несподівано наніс йому удар кулаком в праве око від чого потекла кров. В будинку йому надали допомогу, а в наступні дні в лікарні було виявлено пошкодження правого ока і після операції було зафіксовано повну втрату зору на це око та пошкодження лівого ока.

Показання потерпілого підтверджуються показаннями свідків, зокрема, свідок ОСОБА_9 підтвердила, що обвинувачений і потерпілий в її будинку разом з її подругами розпивали спиртні напої, оскільки святкували пасхальні дні. В будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, після чого вони вийшли на вулицю, спочатку потерпілий, а потім обвинувачений. Через деякий час до будинку зайшов ОСОБА_6 з травмою правого ока, який повідомив, що його побив обвинувачений.

Свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 показали, що дійсно між обвинуваченим і потерпілим в будинку був конфлікт, однак щоб ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_4 вони не бачили.

Крім того, свідок ОСОБА_11 показала, що коли вона вийшла на вулицю, то потерпілий тримався руками за обличчя на якому були сліди крові, а обвинувачений мив руки біля колонки з водою. Вони з ОСОБА_4 пішли з місця події.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали суду, що бачили обвинуваченого в будинку ОСОБА_14 і пізніше до них в будинок заходили ОСОБА_4 та ОСОБА_11 і розповідали, що обвинувачений побив потерпілого.

Згідно висновку експерта № 100 від 30 липня 2015 року ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді обширного склерального поранення з випадінням внутрішніх оболонок правого ока з контузією важкого ступеня і гемофтальмом правого ока, гематом повік правого ока, гематом повік і субконьюктивального крововиливу лівого ока.

Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючих поверхонь останніх і в подальшому привели до повної сліпоти правового ока, у відповідності до ст. 24 «Таблиць відсотків втрати загальної працездатності в результаті різних травм...» відсоток стійкої втрати загальної працездатності в даному випадку становить 35%, а тому поранення правого ока за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою стійкої втрати працездатності більш ніж на 1/3.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою стійкої втрати загальної працездатності більш ніж на 1/3.

Покликання обвинуваченого на те, що причиною нанесення тілесних ушкоджень потерпілому стало нанесення з боку останнього йому тілесних ушкодження не підтверджено в судовому засіданні.

Згідно висновку експертизи № 42 від 27 квітня 2015 року в ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження, зокрема синці в ділянці обличчя та правої кінцівки, поверхневої рани в ділянці нижньої губи, закритого перелому кісток носа, могли виникнути не більше 5-6 діб до моменту експертизи, тобто 21-22 квітня 2015 року, а події, що інкриміновані йому, відбувалися 15 квітня 2015 року.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує те, що він відшкодував завдані потерпілому матеріальні збитки під час судового розгляду.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, яке є тяжким, обставини його вчинення, особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, на утриманні має четверо неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем роботи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому є підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, при цьому суд враховує думку потерпілого, який не наполягає на позбавленні його волі.

Відповідно до ст. 76 КК України суд покладає на обвинуваченого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирішуючи цивільний позов, суд вважає, що він підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 1998, грн. 56 коп., в тому числі 820 грн. 72 грн. за проїзд та 1177,84 грн. за ліки, а також моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 100000 грн.

Відповідно до ст. 23 ч. ч. 1, 2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Відповідно до ст. 1166 ч. ч. 1, 2 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час судового розгляду справи обвинувачений відшкодував потерпілому завдані збитки, про що останній підтвердив, а тому цивільний позов в цій частині слід залишити без розгляду.

В силу ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Суд вважає, що моральна шкода в розмірі 20000 грн., яка визначена з урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 та підлягає до стягнення в користь потерпілого із обвинуваченого, є обґрунтованою і достатньою. Такий розмір визначений із врахуванням втрат немайнового характеру внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень, в результаті чого втрата загальної працездатності ОСОБА_6 становить 35%, обсягу страждань (фізичних, душевних та психічних) яких зазнав ОСОБА_6 , оскільки він є особою похилого віку. При цьому суд враховує, що обвинувачений має на утриманні четверо дітей, незначний заробіток.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 121 ч. 2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1