Справа № 1-51/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Горбатовської С.А.

при секретарі Бурдейній М.П.,

за участю:

прокурора Сергєєвої Т.В.,

адвоката ОСОБА_1,

законного представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3, 10.10.2010 року, о 10 год., перебуваючи в стані алкогольною сп'яніння в кімнаті квартири № 86 будинку, розміщеного в Дарницькому районі у м. Києві, точного місця розташування будинку досудовим слідством не встановлено, маючи прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав чуже майно - гроші в сумі 330 грн., які належать громадянину ОСОБА_4 ОСОБА_5 Олегасу. В подальшому, підсудний ОСОБА_3 того ж дня, приблизно об 11 год., продовжуючи злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з камери схову, розташованої на Центральному залізничному вокзалі станції Київ - Пасажирський у м. Києві, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5, за наступних обставин.

Так, підсудний ОСОБА_3, 10.10.2010 року, о 10 год., перебуваючи в одній кімнаті квартири № 86 будинку, розміщеного в Дарницькому районі у м. Києві, точного місця розташування будинку досудовим слідством не встановлено, з ОСОБА_6, після вживання спиртних напоїв, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, побачив, що останній ліг на диван і заснув, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дивана, на якому спав ОСОБА_7, засунув руку до кишені його штанів, звідки викрав гроші в сумі 330 грн. Після чого, підсудний ОСОБА_3, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння іншим майном ОСОБА_6, поїхав до Центрального залізничного вокзалу станції Київ-Пасажирський, де в автоматичних камерах схову, а саме, в ячейці № 214 АКС, перебували речі ОСОБА_6 Прибувши об 11 год. на Центральний залізничний вокзал станції Київ-Пасажирський, підсудний ОСОБА_3, діючи з корисливих мотивів, з ячейки 214 АКС таємно викрав особисте майно ОСОБА_6, а саме: мобільний телефон "Нокіа 3250", з зарядним пристроєм до нього і шнуром, вартістю 1200 гривень, чоловічу сумку, вартістю 2500 гривень, в якій знаходились: 1975 СВРО (у відповідності до курсу НБ України 21015,20 грн.), 20 доларів США (у відповідності до курсу НБ України 158,18 грн.), закордонний паспорт громадянина ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_6 Олегаса, міграційна картка на ім'я ОСОБА_6 Олегаса, які матеріальної цінності не мають, кільцем з срібла із камінцем, вартістю 200 гривень, банківські картки Ірландії, щіпці для нігтів, вартістю 150 гривень, плойкою для волосся, вартістю 400 гривень, духами "Фенді", вартістю 250 гривень, зошитом і картою м. Києва, які цінності не становлять; рюкзак зеленого кольору, вартістю 450 гривень, в якому знаходились: дві кофти: біла, вартістю 800 гривень, та сіра, вартістю 500 гривень, шарф, вартістю 150 гривень, шарф, вартістю 100 гривень, дві пари джинсів, вартістю 950 гривень, рожева майка, вартістю 15 евро, чорна футболка, вартістю 80 гривень, чорна рубашка, вартістю 170 гривень, пишка чорного кольору, вартістю 150 гривень, білий ремінь, вартістю 100 гривень, чорні шорти, вартістю 250 гривень, кеди білі, вартістю 800 гривень, окуляри чорні, вартістю 100 гривень, дві пляшки коньяку "Белайс", вартістю 10 доларів США за кожну пляшку, ключі від квартири в м. Одеса, шампунь, мило, які матеріальної цінності не становлять, годинник "Кватро", вартістю 4500 гривень, набір для манікюру, вартістю 300 гривень. Після чого, підсудний ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись їм на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 36673 гривні 38 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 10.10.2010 року, приблизно о 06 год., перебуваючи біля станції метро "Хрещатик", він познайомився з чоловіком на ім'я ОСОБА_7, яким, в подальшому виявився ОСОБА_6, який запропонував йому разом відпочити, на що він погодився. Вони спільно почали вживати спиртні напої. Оскільки у них швидко закінчились гроші, приблизно о 08 год., ОСОБА_6 запропонував йому поїхати на Центральний залізничний вокзал, де у камері схову зберігав гроші. Па дану пропозицію він погодився і вони поїхали на вокзал, де у камерах схову ОСОБА_6 відкрив ячейку № 214, звідки взяв гроші в сумі 50 евро. Після, перебуваючи на вокзалі, вони домовились з раніше незнайомою жінкою про зняття кімнати і всі втрьох поїхали до станції метро "Дарниця" у м. Києві. Приблизно о 10 год., вони прийшли до квартири № 86, точної адреси не пам'ятає. По приходу до квартири продовжили вжиття спиртних напоїв. Коли ОСОБА_6, перебуваючи в стані сп'яніння, заснув, він заліз до кишені його штанів, звідки витяг 330 грн., які залишив собі. Потім, він вирішив вкрасти інші речі ОСОБА_6 і поїхав на залізничний вокзал станції Київ - Пасажирський, пішов до камер схову і, повідомивши комірниці, що він є братом ОСОБА_6, отримав речі останнього. Після, речі ОСОБА_6, окрім мобільного телефону "Нокіа 3250", з зарядним пристроєм до нього і шнуром, кільця з срібла із камінцем та грошей він викинув біля вокзалу. Цього ж дня, він продав мобільний телефон на радіоринку за 100 грн., зарядний пристрій та шнур від телефону він викинув.

Покази підсудного ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ст. 299 ч. З КПК України при дослідженні доказів по справі стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом підсудного та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

З урахуванням зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд вважає докази по справі допустимими та достовірними, а вину підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого сі. 185 ч. З КК України, доведеною, оскільки ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення.

При призначенні міри покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, раніше не судимого (а.с. 152), позитивно характеризується за місцем навчання (а.с. 155, 156), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 159), на обліку у лікарів нарколога (а.с. 162) і психіатра (а.с. 161) не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

За викладеним, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_3 необхідно застосувати міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, атому обирає йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Заявлений по справі цивільний позов суд залишає без розгляду у зв'язку з його невідповідністю (а.с. 68) вимогам цивільного процесуального законодавства та роз'яснює право на пред'явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Судових витрат по справі не має.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 81 КПК України.

За викладеним, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 1 85 ч.З КК України, і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання, роботи, щомісячно з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон "Нокіа 3250" - залишити у власності ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом"янський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: