Справа № 1-63 2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заліщицький районний суд Тернопільської області 17 грудня 2010 року

в складі: головуючого Дудяка С.В.

при секретарі Богдану В.М.

з участю прокурора Лобура В.П.

підсудного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судженого, в скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України

встановив:

26 лютого 2006 року біля 22 години 00 хвилин підсудний ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причіпом ПГ-1 № 007-75 ТІ автомобільною дорогою Доманове-Чернівці-Мамалига, наближаючись до смт. Товсте та рухаючись зі швидкістю 75 км/год. не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну чим порушив вимоги п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України. В процесі подальшого руху ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 10.1, 11.2, 11.3, ПДР України, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, а не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, внаслідок чого в порушення п. 1.5 ПДР України позбавив себе можливості не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю чи здоров'ю громадян, не завдавати матеріальних збитків, під час руху по зустрічній смузі руху допустив зіткнення свого автомобіля НОМЕР_2 з автомобілем Вартбург державний номерний знак НОМЕР_3, який під керуванням водія ОСОБА_6, з п'ятьма пасажирами рухався в зустрічному напрямку. В результаті зіткнення транспортних засобів водій автомобіля Вартбург ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, тонких і товстих кишок, які згідно висновку експерта № 61 від 09.06.2010 року відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Пасажир цього ж автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран лівої надбрівної дуги, скроневої ділянки зліва і лівої вушної раковини, які згідно висновку експерта № 100 від 21.04.2006 року відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров'я.

Не дивлячись на те, що підсудний ОСОБА_1 не визнав своєї вини у скоєнні даного злочину, його вина знайшла своє повне ствердження в судовому засіданні, як показами самого підсудного, показами потерпілих, показами свідків та матеріалами кримінальної справи.

Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 пояснив, що 26 лютого 2006 року біля 22 години він їхав автомобілем ГАЗ-2705 з причепом автомобільною дорогою Доманове-Чернівці-Мамалига, в напрямку м. Борщів. В автомобілі на передньому пасажирському сидінні знаходилася його дружина ОСОБА_7 Коли керований ним автомобіль наближався до смт. Товсте Заліщицького району, падав густий сніг. Поверхня проїзної частини та узбіччя були покриті снігом так, що дорожньої розмітки видно не було. З автомобілем жодних технічних проблем він не мав. В цей час його автомобіль рухався по своїй смузі руху на підйом із швидкістю біля 70 км/год на ближньому світлі фар, оскільки він розминувся із зустрічним транспортним засобом. В межах своєї смуги він орієнтувався по слідах транспортних засобів, які проїхали раніше нього. На проїзній частині на зустрічній смузі такі ж сліди були від зустрічних транспортних засобів. Коли керований ним автомобіль виїхав на вершину підйому він побачив світло фар зустрічного автомобіля, яке раптово вдарило йому по очах. Чи було це дальнє світло, чи ближнє він не знає. Визначити в світлі фар, як стосовно елементів дороги рухається зустрічний автомобіль він не міг. Все відбувалося миттєво. Після того, як він побачив зустрічний автомобіль з яким він зближався, приблизно через 1,5 секунди в момент розїзду з ним він відчув сильний удар в свій автомобіль та зрозумів, що сталося зіткнення лівої передньої частини його автомобіля з зустрічним. Після зіткнення автомобіль потягнуло вліво. Після того, як його автомобіль зупинився і він вийшов із нього він побачив, що його автомобіль зупинився поперек дороги на зустрічній для нього смузі руху узбіччі і проїзній частині. Позаду його автомобіля, якщо виходити із напрямку його руху, на тому ж узбіччі стояв легковий автомобіль марки «ВАРТБУРГ». Підійшовши до даного автомобіля він побачив, як із нього почали виходити молоді люди. Передня ліва дверка автомобіля Вартбурга не відкривалася, тому він взяв ломик із свого автомобіля, яким відкрив дверку автомобіля Вартбург, і таким способом витягнули з автомобіля водія. Після того він почав виламувати із посадки гілки дерев та обкладати сліди на місці вчинення ДТП. Також він зробив зауваження двом хлопцям, які із сторони дороги по якій він рухався перекидали обломки від автомобілів та перенесли бампер від Вартбурга на сторону по якій рухався Вартбург. Крім цього підсудний ОСОБА_1 пояснив, що при огляді місця події слідчим Рядошапком І.Ф. понятих не було, слідчий не звертав уваги на його пояснення з приводу фіксування слідів, протоколу огляду місця події не складав і він на ніяких документах не ставив свого підпису.

Винність підсудного ОСОБА_1 стверджується показами потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що 26 лютого 2006 року зранку його сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали на автомобілі НОМЕР_4 з с. Кадубівці до своїх знайомих в м. Бучач. Разом з ними поїхали ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Після 22 години 26 лютого 2006 року до нього на мобільний телефон подзвонила ОСОБА_13 та повідомила, що її сини потрапили в ДТП поблизу смт. Товсте Заліщицького району. Він поїхав на місце пригоди, де побачив два пошкоджених автомобілі: «ВАРТБУРГ» та «ГАЗ-2705» д.н.з. НОМЕР_5 з причепом «ПГ-1» д.н.з. НОМЕР_6. Дані транспортні засоби розташовувалися на лівому узбіччі, якщо рухатися в напрямку м. Чортків. Причеп «ПГ-1» частково розташовувався на смузі руху в напрямку м. Заліщики. Також на місці пригоди на смузі руху до м. Заліщики розташовувалася пляма охолоджувальної рідини. В межах цієї плями також і розташовувалися осипи скла. На смузі руху до м. Чорткова будь-яких плям, осипів, слідів гальмування, юзу, пошкодження асфальтного покриття не було. Коли приїхав на місце пригоди, то там були працівники міліції, які оформляли ДТП, зокрема був слідчий СВ Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_14 Слідчий проводив вимірювання розташування транспортних засобів та слідової інформації на місці пригоди та записував їх у схему до протоколу огляду місця пригоди. На пропозицію слідчого він поставив свій підпис на даній схемі так, як довіряв слідчому. З місця пригоди він поїхав до Заліщицької ЦРЛ куди повезли його сина. В даній лікарні син перебував в реанімаційному відділенні. Його готували до операції. В подальшому йому лікарі зробили операцію.

7 березня 2006 року сина виписали з лікарні додому. Син почував себе нормально, а тому лікарі сказали йому, що він вже може бути виписаний. 8 березня 2006 року син помер вдома. 10 березня 2006 року його поховали в с. Кадубівці на кладовищі.

На передодні смерті син ОСОБА_9 йому розповідав, що він рухався по своїй смузі руху з невеликою швидкістю, в процесі руху він побачив світло фар зустрічного автомобіля, який рухався по зустрічній смузі руху. Світло фар він побачив раптово, оскільки виїхав з гори на спуск. Він не міг нічого зробити, щоб уникнути зіткнення, оскільки все відбулося раптово. Зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху до м. Заліщики, тобто на смузі руху сина потерпілого.

Вина підсудного стверджується показами потерпілого ОСОБА_4, який пояснив, що 26 лютого 2006 року біля 22 години він разом з ОСОБА_6, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на автомобілі НОМЕР_7 рухалися із смт. Товсте, Заліщицького району автодорогою «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече». Даним автомобілем керував ОСОБА_6 Швидкість руху автомобіля складала 50 км/год. ОСОБА_6 рухався на ближньому світлі фар. Під час руху ОСОБА_6 при розїзді з зустрічними автомобілями змінював напрямок руху свого автомобіля вправо ближче до правого узбіччя. В процесі руху він за дорожньою обстановкою не слідкував. Підїжджаючи до спуску в кінці смт. Товсте Заліщицького району його дружина попросила його, що б він передав їй мобільний телефон. Після цього він передав їй мобільний телефон. Під час передачі мобільного телефону він побачив світло фар зустрічного автомобіля. Після цього він відчув, що ОСОБА_6 застосував гальмування, не змінюючи напрямку свого руху. Потім відбулося зіткнення їхнього автомобіля із зустрічним автомобілем. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження, на обличчі, та майже повністю було відірвано ліве вухо.

Стверджується вина підсудного показами свідка ОСОБА_10, яка підтвердила покази потерпілого ОСОБА_4

Винність підсудного стверджується показами свідків ОСОБА_15, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які пояснили, що 26 лютого 2006 року біля 22 години вони разом з ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на автомобілі НОМЕР_7 рухалися автодорогою «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече», в напрямку м. Заліщики. Даним автомобілем керував ОСОБА_6 Проїхавши смт. Товсте Заліщицького району вони рухалися на ближньому світлі фар, з швидкість близько 50 км/год. В процесі руху вони за дорожньою обстановкою не слідкували, а дивилися в бокові вікна автомобіля. В процесі руху на прямій ділянці дороги вони відчули, що їхній автомобіль гальмує після чого в напрямку дороги побачили світло. Це було світло від зустрічного автомобіля, який зявився з підйому, що розташований далі в напрямку їхнього руху. В цей момент їхній автомобіль рухався по прямій ділянці дороги. Через невеликий проміжок часу відбулося зіткнення їхнього автомобіля з зустрічним автомобілем. Внаслідок зіткнення передня-ліва частина їхнього автомобіля зіткнулася з лівою частиною зустрічного автомобіля. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 забрали в лікарню, а вони залишилися на місці ДТП і були до закінчення огляду місця події, однак участі в огляді місця події не приймали.

Вина підсудного стверджується показами свідка ОСОБА_16, який показав, що був присутній в якості понятого під час огляду місця події, після проведених замірів була складена схема ДТП в якій він та інший понятий та учасники цієї слідчої дії поставили свої підписи.

Винність підсудного стверджується показами свідка ОСОБА_14, який пояснив, що він на час вчинення даного ДТП працював старшим слідчим Заліщицького РВ УМВС України і в 2006 році виїзджав на місце вчинення ДТП яка сталася за участю автомобілів ГАЗ 2705 під керування підсудного та Вартбурга під керуванням ОСОБА_6 Дана ДТП сталася біля смт. Товсте навпроти с. Рожанівка, Заліщицького району. При огляді місця події ним було складено чорновик схеми ДТП, так як внаслідок снігопаду і мінусової температури повітря написати повний протокол огляду місця події на місці події було неможливо. По слідових залишках уламків скла та інших частин автомобілів по плямі тосолу, який витік із радіатора автомобіля Вартбург він встановив, що зіткнення автомобілів відбулося на смузі руху автомобіля Вартбург. В чорновому варіанті схеми підсудний ОСОБА_1 поставив свій підпис, претензій до даної схеми не мав. Розслідування ним даної кримінальної справи було на завершенні і він готовий був пред'явити кінцеве обвинувачення підсудному. Однак з невідомих йому причин справу від нього було витребувано в обласний апарат УМВС України в Тернопільській області.

Стверджується вина підсудного показами судово-медичних експертів ОСОБА_17 та ОСОБА_18 які підтвердили висновок судово-медичної експертизи № 61 від 09.06.2010 року. Крім цього експерти пояснили, що розташування тілесних ушкоджень, які отримав потерпілий ОСОБА_4 під час ДТП знаходиться не на обличчі.

Вина підсудного ОСОБА_1 також стверджується матеріалами кримінальної справи, а саме:

протоколом огляду місця події та схемою (чорновиком) до протоколу огляду місця події з яких видно, що зіткнення автомобілів сталося на смузі руху автомобіля Вартбург. Схема (чорновик) підписана підсудним ОСОБА_1 (Том 1 а.с. 24-29), так як згідно висновку експерта № 1-1460/09 від 10.11.2009 року підпис на схемі до протоколу огляду місця події від 26.02.2006 року виконано ОСОБА_1. (Том 2 а.с. 133-137).

протоколами відтворень обстановки та обставин події проведених за участю ОСОБА_1, ОСОБА_15, ОСОБА_11, в яких зафіксовано вказане ними місце зіткнення транспортних засобів, траекторії та швидкості руху автомобілів до зіткнення (Том №1, а.с. 107-115, 168-174, 184-190);

висновком експерта № 5-134 від 28.03.2006 року, згідно якого, в первинний момент зіткнення повздовжні вісі автомобілів «ГАЗ-2705» та «ВАРТБУРГ» знаходилися під кутом 1650 - 1750. Зіткнення автомобілів «ГАЗ-2705» та «ВАРТБУРГ», відбулося на смузі руху автомобіля «ВАРТБУРГ», тобто на смузі руху до м. Чернівці в межах зафіксованої плями речовини та осипу уламків скла, пластмаси, частин та деталей автомобілів (Том №2, а.с. 59-72);

Висновком експерта № 5-87-88/10 від 11.03.2010 року, згідно якого з технічної точки зору, показання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 стосовно розташування місця зіткнення автомобілів, суперечать об'єктивним слідовим даним, що зафіксовані на ділянці ДТП, а тому є технічно неспроможними. З технічної точки зору, показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_4 стосовно розташування місця зіткнення автомобілів, є технічно спроможними.

При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, водій автомобіля «ВАРТБУРГ», з моменту виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль, як до місця виїзду автомобіля «ГАЗ-2705» на його смугу руху, а тим більше до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування і тим самим уникнути зіткнення з останнім.

При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «ВАРТБУРГ» технічним вимогам п. п. 1.10. (в частині визначення поняття «небезпека для руху»), 12.3 ПДР України, які б могли перебувати в причинному зв'язку з настанням даної ДТП, не вбачається.

На момент проведення експертизи не відомі будь-які причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля «ГАЗ-2705» діяти у відповідності до вимог пунктів 1.5, 10.1, 11.3 ПДР України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вимогам зазначених пунктів Правил. В даній дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля «ГАЗ-2705» вимогам пунктів 1.5, 10.1, 11.3 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв'язку з настанням даної ДТП. При заданому слідством комплексі технічно спроможних вихідних даних, причиною настання даної ДТП - зіткнення транспортних засобів, з технічної точки зору є факт виїзду автомобіля «ГАЗ-2705» на призначений для зустрічного руху бік дороги. (Том №2, а.с. 107-117);

Висновком експерта № 61 від 09.06.2010 року, згідно якого ОСОБА_6 отримав унаслідок ДТП тілесні ушкодження у вигляді розриву селезінки, тонких і товстих кишок, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент їх виникнення. Прямого причинно-наслідкового звязку причини смерті ОСОБА_6 з його травмою 26.02.2010 року немає, оскільки ускладнень розривів селезінки і кишечника при розтині трупа не виявлено, а смерть настала через значний проміжок часу після травми. Цей звязок у даному випадку непрямий, опосередкований. (Том № 3, а.с. 43-50);

Висновком експерта № 5-107 від 23.03.2006 року, згідно якого несправностей автомобіля НОМЕР_8, які б могли вплинути на управління даним транспортним засобом та розвиток ДТП не виявлено. (Том № 2, а.с. 31-39);

Висновком експерта № 5-258/10 від 05.06.2010 року, технічні несправності шин, рульового керування, приладів зовнішнього освітлення автомобіля НОМЕР_9, з технічної точки зору не перебувають в причинному звязку з настанням ДТП. (Том № 3, а.с. 57-62).

А, тому, виходячи із встановленого в судовому засіданні, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України так, як він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження. Одночасно суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 слід виключити з обвинувачення спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4, так як тілесні ушкодження , які він отримав при ДТП відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я і вони знаходяться не на обличчі.

Оцінюючи покази підсудного ОСОБА_1 та його фактичної дружини ОСОБА_7 в частині ствердження ними, що зіткнення автомобілів відбулося на їхній смузі руху, суд не приймає їх до уваги, так як вони спростовуються показами потерпілих, свідків та матеріалами справи.

Оцінюючи покази свідків ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, суд вважає їх такими, що не впливають на встановлення істини по справі.

Призначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а саме: те, що скоєний злочин є тяжким, особу підсудного, а саме: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, те що на його утриманні неповнолітній син. Суд також враховує, що підсудний не визнаючи себе винним у скоєнні даного злочину, не бажає, щоб до нього застосовувалися закону Про амністію.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що міру покарання підсудному ОСОБА_1 слід призначити за ст. 286 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки.

Суд також вважає, що до підсудного ОСОБА_1 слід застосувати обмеження передбачені ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_3, суд враховує, що потерпілий просить залишити без розгляду цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди і вважає, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, виходячи з того, що внаслідок ДТП з вини підсудного потерпілому ОСОБА_6, який був сином потерпілого ОСОБА_3 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження і настання його смерті не перебуває у причинному зв'язку із отриманими під час ДТП тілесними ушкодженнями. Одночасно суд враховує перенесені потерпілим та його сім'єю моральні страждання і вважає за доцільне визначити моральну шкоду, заподіяну потерпілому підсудним в розмірі 25000 гривень, яку слід стягнути в користь потерпілого з підсудного.

Суд також вважає, що із підсудного ОСОБА_1 слід стягнути в користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області 3557,34 грн. за проведені експертизи.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування основної міри покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

На підставі ст.76 ч.1 п.2, 3 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь НДЕКЦ управління МВС України в Тернопільській області, 3557 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят сім) гривень 34 копійки за проведені по справі судові експертизи.

На вирок може бути подано апеляцію протягом 15 діб в апеляційний суд Тернопільської області через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Копія вірна:

Голова Заліщицького

районного суду ОСОБА_25