Справа № 159/4097/15-к
Провадження № 1-кп/159/214/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковельського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000764 від 26.08.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця і громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого :

- 22.02.2007 року Ковельським міськрайонним судом за ч.1 ст.121 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 12.04.2010 року Ковельським міськрайонним судом за ч.2 ст.186 КК України до 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 26.08.2014 року Ковельським міськрайонним судом за ч.2 ст.345 КК України до 3-х років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
02 серпня 2014 року близько 20-ї години ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , з корисливих спонукань, за попердньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, таємно викрав, зірвавши з шиї ОСОБА_7 , який знаходився у лежачому положенні без свідомості, золотий ланцюжок з хрестиком, загальною вагою 18,12 грами, вартістю 9231 гривні, чим спричинив останньому майнову шкоду на вазану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння не визнав та показав суду наступне. 02.08.2014 року він під`їхав на таксі до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де проживає разом з матір`ю та бабусею, піднявся в квартиру за випивкою та їжею, після чого вийшов та мав намір сісти в таксі та їхати до друзів. Однак, біля кіоску «Пиво-квас» побачив на землі чоловіка, вирішив перевірити чи той живий, і коли підійшов, то побачив, що це був ОСОБА_8 , який проживає в сусідньому будинку. Він намагався допомогти потерпілому підвестися, однак, не зміг, оскільки той важчий за нього, після цього він сів у таксі, що його чекало та поїхав у своїх справах. Показав, що того дня та напередодні кілька днів підряд вживав спиртні напої горілку та також знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Через день після згаданих подій до них додому прийшла ОСОБА_9 , яка запитала у нього, чи не хоче він їй нічого розповісти та розпитувала, хто міг викрасти золотий ланцюжок з шиї її сина ОСОБА_10 , коли той лежав біля кіоску. Він повідомив матері потерпілого, що йому не відомо, хто вчинив крадіжку, хоча сам для себе він запідозрив свого знайомого ОСОБА_11 , якого бачив у той день та за вказаних вище обставин. Пізніше запитував у Дідіцького, чи це він викрав ланцюжок з хрестиком у ОСОБА_7 , той визнав факт вчинення ним такої крадіжки та казав, що сам вчинив дану крадіжку і з часом відшкодує потерпілому завдану шкоду. Про вказані обставини повідомляв слідчому під час допиту, який в подальшому проводився за участю його адвоката, чому слідчий не вказав про це в протоколах допиту та зазначив про те, що він відмовляється від дачі показів пояснити не може, однак, погоджується з тим, що на стадії досудового розслідування не хотів давати показання. Своєї вини у скоєнні інкримінованого йому діяння не визнає, заявленого потерпілим цивільного позову також не визнає та прохає його виправдати.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватість останнього у скоєнні інкримінованого йому діяння повністю доведена зібраними у справі доказами, - показами потерпілого, свідків, письмовими та речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 02 серпня 2014 року він разом зі своїм неповнолітнім сином відпочивав на березі річки та вживав спиртні напої пиво. Після цього він відвів сина додому, де мешкає дружина по АДРЕСА_5 та зустрів неподалік будинку АДРЕСА_4 , в якому мешкає його матір та який розташований по вулиці Грушевського в місті Ковелі навпроти магазину «Наш край», своїх знайомих, - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (прізвища не пам`ятає), ОСОБА_14 та ще 2-х чоловік, яких він не знає. Усі вони вживали спиртні напої біля торгового кіоску, де продають на розлив квас та пиво. Він разом з ними вжив трохи кон`яку, від чого йому стало зле і він втратив свідомість. Отямився лише на нетривалий час від того, що відчув різкий ривок за шию, від чого він відкрив очі та побачив прямо над собою обличчя ОСОБА_4 . Показав, що обвинуваченого добре запам`ятав, оскільки обличчя останнього було нахилене прямо над його лицем, він же сам, при цьому, лежав на землі обличчям доверху. Чи бачив обвинувачений, що він на якийсь час відкрив очі не знає, оскільки після цього він знову втратив свідомість. Показав, що ОСОБА_4 знає в обличчя, як особу, яка проживає в одному з ним мікрорайоні міста, оскільки в будинку, розташованому відразу ж поряд з кіоском «Пиво-квас» проживає його матір ОСОБА_9 , і він сам зареєстрований в квартирі матері, а в сусідньому будинку живе ОСОБА_4 , який, крім того, є сином його покійного товариша. Показав також, що пам`ятає, що з ОСОБА_4 був ще один хлопець, але настоює на тому, що саме ОСОБА_4 зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок, коли він лежав непритомний на землі біля кіоску, після чого втік з місця події, а він прийшов до тями від уколу, який йому зробили лікарі, після чого його помістили в карету «швидкої допомоги» та відвезли додому до матері. Не настоює на суворому покаранні обвинуваченого та позбавленні його волі, однак, просить стягнути з останнього завдану йому майнову шкоду в розмірі 16000 гривень, яка складається з вартості золотого ланцюжка з хрестиком загальною вагою більше 18-ти грамів і які були подаровані йому матір`ю на день народження. Показав, що завдана йому моральна шкода в сумі 3000 гривень була відшкодована йому у добровільному порядку ще до судового розгляду іншим співучасником крадіжки шляхом безготівкового перерахування вказаних коштів йому на платіжну картку, у зв`язку з чим він зменшує розмір шкоди, заявленої у позовній заяві та просить стягнути з ОСОБА_4 лише майнову шкоду, зазначену у позовній заяві 16000 грн.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 показала суду, що потерпілий у справі ОСОБА_8 є її сином, якому вона раніше на ювілей подарувала золотий ланцюжок з хрестиком загальною вагою понад вісімнадцять грамів і яку він постійно носив на шиї. 02 серпня 2014 року її син разом з онуком пішли відпочивати на річку, а вона біля 20-21 години вечора поливала квіти в квартирі, де мешкає. Показала, що вона проживає на другому поверсі в будинку АДРЕСА_4 , який розташований поряд з магазином «Наш край» та торговим кіоском, де продають квас на розлив, при цьому, вікно однієї з кімнат виходить безпосередньо на згаданий кіоск так, що їй чітко було видно все, що відбувалось біля кіоску ввечері того дня. Показала, що коли вона разом із старшим онуком ОСОБА_15 , який на даний час мешкає у м.Києві, підійшла до вікна кімнати в квартирі, то побачили, що біля кіску на землі лежить чоловік, у якому вона упізнала свого сина ОСОБА_10 . ОСОБА_16 ОСОБА_15 також відразу упізнав її сина і вони разом спостерігали за тим, як саме в цей час до ОСОБА_10 підійшли двоє хлопців, так, що один став шукати в нього по кишенях, а інший ОСОБА_4 - зірвав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок. Бачила безпосередньо, що це був саме ОСОБА_17 , якого вона знає візуально, як хлопця, що мешкає у сусідньому будинку в четвертому від їх будинку під`їзді, при цьому, знає його бабусю. Також показала, що чітко бачила, як ОСОБА_17 нахилився над її сином та «рвонув» з шиї ланцюжок, хоча сам ланцюжок у цей момент вона не побачила, однак, бачила, як від сильного ривка «дьорнулась» шия сина. Пізніше дізналась від сина, що у нього з шиї зірвали золотий ланцюжок з хрестикомі та зрозуміла, що бачила саме цей момент. Після того, як ОСОБА_17 зірвав з шиї сина ланцюжок, продовжувала стояти разом з онуком ОСОБА_15 біля вікна кімнати і спотерігати за обвинуваченим, щоб не втратити його з виду та бачила, як ОСОБА_4 побіг спочатку в напрямку міської ради, а потім до свого будинку та забіг у під`їзд, в якому проживає. Інший хлопець також утік з місця події. Усі ці події, за якими вона спостерігала, тривали близько 2-х хвилин, після чого приїхала «швидка медична допомога» та забрала її сина. Наступного дня вона пішла додому до ОСОБА_18 у сусідній будинок та в присутності бабусі обвинуваченого запитувала в останнього, чи не бачив він, хто зривав ланцюжок з шиї її сина, коли той лежав непритомний на землі біля кіоску, на що ОСОБА_17 відповів, що не знає хто зірвав ланцюжок, однак, пообіцяв допомогти знайти винного. При цьому, одягнений ОСОБА_17 був у той же одяг, що й напередодні, коли він зірвав ланцюжок з ОСОБА_19 , а саме - у червону футболку та шорти в клітинку. Показала також, що наступного дня ОСОБА_4 приїжджав до її сина та просив, щоб той його не бив, - оскільки знав, що син працює спортивним тренером, - та обіцяв усе повернути. Ще через нетривалий проміжок часу інший чоловік зателефонував до її сина та перерахував на картку сина кошти в сумі 3000 гривень, - про що вона дізналась від сина. Також показала, що матір обвинуваченого писала заяву в міліцію, що ОСОБА_20 вимагає з них кошти за викрадений ланцюжок, тоді як її син заяву в міліцію написав не відразу після крадіжки, оскільки сам хотів відшукати крадія та розібратись з ним. Показала, що вище описані події вона бачила чітко, оскільки вікно кімнати виходить безпосередньо на місце події, верхівки дерев були зрізані ще раніше, крім того, з другого поверху її квартири дерева взагалі не закривають огляду того місця, де лежав її син і де відбувались описані нею події.

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що в серпні 2014 року він знаходився в м.Ковелі та 02 серпня 2014 року прийшов в гості до своєї бабусі ОСОБА_9 . Підійшовши до вікна однієї з кімнат квартири АДРЕСА_6 , яка розташована на другому поверсі будинку і в якій мешкає його бабуся ОСОБА_9 , він побачив на землі біля кіоску «Пиво-квас», розташованого біля їх будинку, свого дядька ОСОБА_19 , якого відразу упізнав по яскравій рожевій футболці. Після цього він покликав бабусю ОСОБА_9 , яка підійшовши до вікна, разом з ним спостерігала за тим, як до ОСОБА_7 підійшли двоє хлопців, в одному з яких він відразу ж упізнав ОСОБА_22 , який мешкає в сусідньому будинку та якого він знає ще з дитинства. Бачив, як ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, взяв його за ліву руку, на якій була обручка, відійшов до іншого чоловіка, який залишався стояти поряд, та, повернувшись, різко «рвонув» з шиї ОСОБА_7 , від чого в останнього «дьоргнулась» голова. Після цього ОСОБА_4 побіг в напрямку міської ради, а другий чоловік пішов в напрямку двору. Показав, що не бачив, щоб другий чоловік, з яким був ОСОБА_4 підходив до потерпілого, розбіжності в показах з бабусею ОСОБА_9 пояснює тим, що на кілька секунд відволікався від подій, за якими спостерігав, на розмову по мобільному телефону і міг не бачити згаданий момент. Показав, що ні він, ні бабуся не вийшли на двір до ОСОБА_7 , оскільки описувані події тривали бизько 2-х хвилин, після чого приїхала «швидка допомога» та привезла потерпілого до них додому. Зазначене мало місце біля 20-ї години і з вікна йому особисто було чітко видно місце події та осіб, які там були. Також показав, що ОСОБА_4 був одягнений в червону футболку та шорти в клітинку і він чітко бачив як саме ОСОБА_4 зірвав ланцюжок з шиї ОСОБА_7 та втік з місця події. Вказаного дня бачив на шиї потерпілого сліди від зриву ланцюжка.

Свідок ОСОБА_23 показав суду, що влітку 2014 року, точної дати він не пам`ятає, ввечері близько 20-21 години, він чекав знайомого біля магазину «Наш край», розташованого по вул.Грушевського в м.Ковелі. Навпроти через дорогу від магазину і того місця де він знаходився, - розташований кіоск «Пиво-квас». Показав, що спостерігав, як двоє хлопців, одним з яких був ОСОБА_4 , якого він упізнав за зовнішністю та за одягом, «метушились» біля кіоску та бачив, як ОСОБА_17 , нахилившись, зробив різкий рух щось різко рвонув, - що саме він не бачив, - після чого хлопці розбіглись, при цьому, ОСОБА_17 побіг у напрямку не до магазину, а до міської ради. Показав, що ОСОБА_17 був одягнений у шорти в клітинку і в червону футболку. Про те, що біля кіоску лежав потерпілий ОСОБА_20 побачив пізніше, - коли хлопці розбіглись. Також показав, що від місця, де він стояв, до того місця, де лежав потерпілий менше п`ятидесяти метрів і ці події він бачив дуже чітко, про що показав і під час проведення слідчого експерименту. Показав, що не бачив, чи другий чоловік щось робив біля потерпілого, оскільки на певний момент відволікався від вказаних подій, однак, чітко бачив, як саме ОСОБА_4 зірвав щось з шиї потерпілого та побіг в напрямку дворів.

Такі показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_23 не суперечать одне одному та іншим доказам у справі, підтверджують покази потерпілого ОСОБА_7 та, в своїй сукупності, спростовують покази обвинуваченого щодо його непричетності до скоєння інкримінованого йому діяння.

Допитана в якості свідка матір обвинуваченого ОСОБА_24 показала суду, що вона не була безпосереднім очевидцем подій 02.08.2014 року та дізналась про них пізніше, однак, саме того дня вона знаходилась в лікарні у свекрухи та до неї на мобільний телефон подзвонила матір ОСОБА_25 , яка повідомила, що її син ОСОБА_26 приїхав на таксі під будинок, піднявся в квартиру, взяв якийсь пакет та кудись поїхав на тому ж таксі.Через день до них додому прийшла ОСОБА_9 , яка проживає в сусідньому від їх будинку, та запитувала у її сина ОСОБА_22 , чи не знає він хто зірвав золотий ланцюжок з шиї її сина ОСОБА_19 , коли той лежав непритомний біля кіоску «Пиво-квас», що розташований між їхніми будинками. Показала, що син повідомив ОСОБА_9 , що йому невідомо, хто саме зірвав ланцюжок з шиї ОСОБА_19 , однак, він може запитати чи хтось міг бачити хто саме це зробив. Крім того, вони порадили ОСОБА_9 звернутись в міліцію, для відшукання винних осіб. Також син казав, що підходив до ОСОБА_19 , коли той лежав на землі біля кіоску та намагався допомогти йому підвестися, однак, йому це не вдалось і він поїхав на таксі у своїх справах. Показала, що в подальшому приходили якісь хлопці від ОСОБА_27 та вимагали в її сина повернути золотий ланцюжок або гроші за нього, про що вони написали заяву в міліцію на такі їх дії. Показала, що дізналась від сина про те, що золотий ланцюжок з шиї ОСОБА_27 того вечора зірвав ОСОБА_11 , який на даний час переховується від міліції, і який, знаходячись на Привокзальній площі в м.Ковелі після того, як її син намагався його затримати, зізнався йому в цій крадіжці та втік.

Такі покази даного свідка не спростовують наведених вище доказів, оскільки свідок ОСОБА_24 не була безпосереднім очевидцем подій 02.08.2014 року, - про що підтвердила в ході її допиту в суді. Крім того, як показала свідок, саме від сина їй стало відомо про те, що він підходив до ОСОБА_27 , коли той лежав на землі біля кіоску «Пиво-квас», ніби-то намагаючись допомогти потерпілому підвестися, та саме від сина ОСОБА_4 - їй стало відомо про участь іншої особи, прізвище якої їй озвучив її син, у скоєнні крадіжки речей у ОСОБА_19 02.08.2014 року, - що в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні підтверджує факт причетності ОСОБА_4 до скоєння крадіжки золотого ланцюжка з хрестиком у потерпілого ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з іншою особою та не суперечить встановленим вище обставинам справи.

Свідок ОСОБА_25 показала суду, що вона є рідною бабусею ОСОБА_4 і того вечора 02.08.2014 року вона знаходилась на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , в якому вона мешкає разом з донькою та онуком ОСОБА_28 . Близько 19-19.30.год. вона розмовляла на подвір`ї будинку з сусідкою та бачила, як до її під`їзду №4 під`їхало таксі, з якого вийшов її онук ОСОБА_26 та зайшов у під`їзд, а таксі від`їхало до 1-го під`їзду, неподалік якого вона саме і стояла. Приблизно через 5-7 хвилин її онук вийшов з під`їзду з пакетом у руці та підійшов до чоловіка, який лежав на землі біля кіоску «Пиво-квас», намагався допомогти йому підняттись, але не зміг, після чого онук сів у таксі, яке чекало на нього біля їх будинку, та поїхав. Кольору, марки автомобіля чи номеру таксі вона не пам`ятає. Показала, що бачила, як до чоловіка, який лежав біля кіоску, підходили різні люди, намагались йому допомогти піднятись, а потім, приблизно через 30-40 хвилин, під`їхала «швидка допомога» та погрузили його в машину і вона побачила, що це був ОСОБА_8 , який проживав у сусідньому з їхнім будинку і якого вона часто бачила біля згаданого кіоску, де він вживав спиртне. Через день до них прийшла ОСОБА_9 , яка проживає в сусідньому будинку та запитавала, чи її онук не бачив, хто зірвав золотий ланцюжок з шиї її сина, на що онук пообіцяв розпитати у знайомих чи хтось бачив такі події. При цьому, ОСОБА_9 повідомила, що бачила, як хлопець, одягнений у червону футболку та шорти в клітинку зірвав лонцюжок з шиї ОСОБА_19 та побіг в напрямку їх будинку, на що онук повідомив, що теж бачив хлопця в червоній футболці, який біг в напрямку дворів. Пізніше онук від своїх знайомих дізнався про те, що золотий ланцюжок з шиї ОСОБА_19 в той вечір зірвав ОСОБА_11 . Також свідок показала, що 02.08.2014 року її онук ОСОБА_4 був одягнений в зелену футболку та шорти в клітинку.

Свідок ОСОБА_29 показала суду, що вона мешкає в одному п`ятиповерховому будинку з сім`єю ОСОБА_18 , при цьому, вікна її квартири виходять на кіоск «Пиво-квас» та будинок, в якому проживає сім`я ОСОБА_30 . Стуса ОСОБА_10 вона знає як свого сусіда, але лише візуально. Показала, що 02.08.2014 року вона бачила через вікно квартири, як біля кіоску «Пиво-квас» на землі лежав ОСОБА_8 обличчям доверху і до нього підходили різні люди, намагались допомогти підвестися. Бачила, як до потерпілого підходили двоє чоловіків, нахилялись до нього, але що вони робили не бачила, однак, незадовго вони різко пішли в сторону гаражів. Потім підходив ще якийсь чоловік, намагався допомогти потерпілому підвестися. Також бачила, як дві молоді жінки з дитячими колясками стяли неподалік ОСОБА_27 та телефонували по мобільному телефону, на що вона вирішила, що вони телефонують на «швидку». Не бачила, чи підходив ОСОБА_4 до ОСОБА_27 , коли той лежав біля кіоску, але бачила, як обвинувчений сідав у таксі.

Свідок ОСОБА_31 показала суду про те, що влітку 2014 року вона гуляла з онуком на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 та бачила, як біля кіоску «Пиво-квас», розташованого поряд з її будинком, лежав ОСОБА_8 і це було після 20-ї години. Вона бачила, як до ОСОБА_7 підходили різні люди, в тому числі, і ОСОБА_26 . Хто з тих людей що робив і чи міг хтось із них зірвати з шиї потерпілого ланцюжок їй не відомо і вона таких подій не бачила, оскільки не постійно спостерігала за ОСОБА_7 та доглядала онука.

Такі показання свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_29 та ОСОБА_31 не спростовують показань потерпілого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_23 , оскільки, як показала свідок ОСОБА_29 , вона не бачила, чи підходив ОСОБА_4 до потерпілого ОСОБА_27 , коли той лежав на землі, тоді як та ж свідок ОСОБА_25 показала, що бачила, як її онук ОСОБА_4 підходив до потерпілого, хоч і за інших обставин, аніж ті, про які показали суду потерпілий ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_9 , Стус ОСОБА_32 , ОСОБА_23 . Зокрема, свідок ОСОБА_25 показувала, що такі події мали місце біля 19-ї години і її онук лише намагався допомогти потерпілому піднятись, після чого онук поїхав на таксі у невідомому їй напрямку, а свідок ОСОБА_31 підтвердивши про те, що ОСОБА_4 підходив до потерпілого, коли той лежав непритомний на землі біля кіоску, показала, що не бачила, що саме робив обвинувачений. Разом з тим, як потерпілий, так і свідки ОСОБА_9 , Стус ОСОБА_32 та ОСОБА_23 настоюють на тому, що бачили, як саме обвинувачений зірвав золотий ланцюжок з шиї потерпілого і такі події мали місце між 20 та 21 годинами згаданого дня, що не суперечить і іншим доказам у справі, - і що спростовує покази свідка ОСОБА_25 про те, що обвинувачений лише намагався допомогти потерпілому підвестися з землі і не вчиняв інкримінованих йому протиправних дій.

Крім того, як убачається з витягу з кримінального провадження №0000764, 26.08.2014 року до Ковельського МВ надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що саме ОСОБА_4 02.08.2014 року близько 20-ї години біля приміщення кіоску між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 з корисливих спонукань за попередньою змовою в групі з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, таємно зірвав з шиї потерпілого, який перебував у лежачому положенні без свідомості, належний останньому золотий ланцюжок з хрестиком, загальною вагою 18,12 грами та вартістю 9231 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму (а.с.29). Про дані обставини ОСОБА_7 пояснив і в ході звернення з усною заявою про злочин (а.с.30).

Таким чином, уже на час звернення до правоохоронних органів з заявою про злочин потерпілий вказував на обвинуваченого, як на особу, яка в групі з іншою невстановленою особою викрала у нього за вище згаданих обставин золотий ланцюжок з хрестиком, із урахуванням чого відомості до ЄРДР були внесені з вказівкою прізвища ОСОБА_4 . Про ці ж факти потерпілий ОСОБА_7 підтвердив і в ході його допиту в суді, - що вказує на послідовність та правдивість показань потерпілого, які повністю підтверджуються і показаннями вище згаданих свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_23 та не суперечать іншим доказам у кримінальному провадженні.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 26.08.2014 року та фототаблиць до нього, потерпілий ОСОБА_7 розказав та показав де та за яких обставин у нього 02.08.2014 року було викрадено золотий ланцюжок з хрестиком (а.с.31-34), - що також не суперечить показам потерпілого в суді та іншим доказам у даному кримінальному провадженні.

Як убачається з протоколу огляду речей від 17.12.2014 року, слідчим в приміщенні службового кабінету було проведено огляд паперових аркушів з зображеннями найменування ваги та вартості золотих виробів, належних ОСОБА_7 , а саме золотого ланцюжка 585 проби, вагою 15,3 грами і довжиною 55 см, виробництва «Ювелірного підприємства «Арлет» м.Львів» та золотого хрестика 585 проби вагою 2,82 грами, виробництва «ВАТ Київський ювелірний завод»(а.с.36), - що підтверджує як факт наявності у потерпілого вище вказаних золотих виробів, так і загальну вагу такого золотого ланцюжка з хрестиком 18,12 грами(15,3+2,82=18,12). Згідно постанови від 17.12.2014 року оглянуті два аркуші з зображеннями найменування та ваги золотих виробів було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000764 та залишено зберігати в матеріалах даної справи(а.с.37). Згадані речові докази були досліджені судом в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 09.02.2015 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_23 , останній розказав та показав на місце поряд з кіоском «Пиво-квас», розташованого по вул.Грушевського в м.Ковелі навпроти магазину «Наш край», де він бачив лежачого на землі ОСОБА_7 коли ОСОБА_4 зірвав ланцюжок з шиї потерпілого та на місце, де знаходився сам свідок, коли бачив, як відносно ОСОБА_7 було вчинено злочин(а.с.41-43), - що підтверджує правдивість показань свідка ОСОБА_23 , та, в сукупності з іншими доказами у справі, підтверджує винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння.

Також, як убачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.11.2014 року, в ході проведення впізнання свідок ОСОБА_23 , серед інших осіб, упізнав обвинуваченого ОСОБА_4 та вказав на нього, як на особу, яка 02.08.2014 року знаходилась біля потерпілого ОСОБА_7 , який в цей час лежав на землі, та яка нахилившись над потерпілим, рвонула з шиї потерпілого та побігла в напрямку приміщення міської ради (а.с.38-40), - що також підтверджує як покази самого свідка в цій частині, так і покази потерпілого і свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_9 в тій частині, що саме обвинувачений ОСОБА_4 в групі з іншою особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, викрав з шиї потерпілого ОСОБА_7 золотий ланцюжок з хрестиком, - що не суперечить і іншим доказам у даному кримінальному провадженні.

Крім того, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 09.02.2015 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 , остання, знаходячись біля вікна кімнати квартири АДРЕСА_6 де вона мешкає показала через вікно квартири на місце де лежав її син ОСОБА_7 біля кіоску «Пиво-квас», який розташований між її будинком АДРЕСА_7 , в якому мешкає обвинувачений, та показала, де знаходився ОСОБА_4 перед тим, як підійшов до її лежачого сина, з якого в подальшому зірвав з шиї золотий ланцюжок та показала як ОСОБА_4 після скоєння крадіжки побіг спочатку в напрямку міської ради, а потім до під`їзду, в якому проживає (а.с.44-46). При цьому, згідно фототаблиць до вказаного протоколу, місце події є візуально добре проглядуваним для свідка незалежно від наявності крон дерев та того, що слідчий експеримент проводився взимку 2015 року, а події мали місце влітку 2014 року, оскільки квартира свідка розташована на другому поверсі багатопорерхового будинку таким чином, що кіоск «Пиво-квас» знаходиться в полі зору з вікна кімнати квартири ОСОБА_9 . Не суперечить даним обставинам і протокол одночасного допиту осіб від 30.06.2015 року, в ході якого свідок ОСОБА_9 підтвердила такі свої покази щодо того, що вона бачила як саме ОСОБА_4 02.08.2014 року зірвав з шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок, коли потерпілий лежав у непритомному стані біля кіоску (а.с.47-48). Таким чином, згадані протокол слідчого експерименту від 09.02.2015 року та протокол одночасного допиту осіб від 30.06.2015 року, проведені за участю свідка ОСОБА_9 , повністю підтверджують покази останньої, дані нею в ході судового розгляду справи щодо обставин викрадення у потерпілого золотого ланцюжка та підтверджують покази потерпілого і свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_9 в цій частині. Крім того, такі письмові докази не суперечить іншими доказам у даному кримінальному провадженні, та в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому діяння.

Як убачається з протоколів слідчих експериментів від 09.02.2015 року, проведених за участю свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_23 , такі слідчі експерименти були проведені в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_35 підтвердив суду про те, що в ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , - де він був залучений в якості понятого, - який проводився в квартирі ОСОБА_9 , остання вказала, що чітко бачить особу, яка знаходилась в той час біля кіоску «Пиво-квас» і яка знаходилась там за вказівкою слідчого, та описала в чому він одягнений, його колір волосся та приблизний зріст. Показав, що візуально місце події чітко проглядається з вікна квартири ОСОБА_9 і дерева жодним чином не впливають на можливість бачити вказане місце події, оскільки квартира розташована на другому поверсі житлового будинку і кіоск «Пиво-квас» та територію біля нього, де мали місце описувані події, добре видно з вікна квартири. Показав, що він також був понятим і при проведенні слідчого експерименту за участю іншого чоловіка, прізвище якого він на даний час не пам`ятає, та який розказав та показав де він спостерігав за вище згаданими подіями, свідком яких він був безпосередньо.

Аналогічні покази дав суду і свідок ОСОБА_34 .

Такі показання свідків ОСОБА_36 та ОСОБА_33 не лише підтверджують встановлені в ході проведення вище згаданих слідчих експериментів обставини справи, а й вказують на правдивість показань свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_23 , які не суперечить і іншим доказам у даному кримінальному провадженні, зокрема, показам потерпілого, свідка ОСОБА_21 , письмовим та речовим доказам у справі.

Заявлені захисником обвинуваченого клопотання про доцільність проведення на стадії судового розгляду слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_29 з квартири останньої, де вона могла спостерігати за місцем події, а також з квартири свідка ОСОБА_9 , але в присутності обвинуваченого та його захисника, - з метою збирання доказів у даному кримінальному провадженні, - були відхилені судом із урахуванням встановлених вище на підставі оцінки наданих суду доказів у їх сукупності, обставин справи, а також виходячи з наступного.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, у порядку, передбаченому КПК України. При цьому, сторона захисту та потерпілий здійснюють збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомотей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також щляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку ст.220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження №0000764, на стадії досудового розслідування ні обвинуваченим, ні його захисником адвокатом ОСОБА_37 , проведення таких слідчих експериментів не ініціювались і під час надання підозрюваному та його захиснику доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України, останніми жодних клопотань з цього приводу не було заявлно.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій під час судового провадження регулюється ст.333 КПК України. Згідно ч.3 та ч.4 згаданої норми Закону, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі(розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулась з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

У ході судового розгляду підозрюваним та його захисником не було обгрунтовано необхідності проведення запропонованих слідчих експериментів та не зазначено жодних причин, з яких такі експерименти не були ініційовані ними на стадії досудового розслідування. Крім того, обставини, для з`ясування яких захисник обвинуваченого клопоче про проведення слідчих експериментів під час судового провадження, встановлені судом на підставі вище перелічених, наданих сторонами кримінального провадження доказів, здобутих під час досудового розслідування і такі докази є належними і допустимими та, в своїй сукупності, встановлюють обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у межах даного кримінального провадження.

Згідно постанови від 20.07.2015 року матеріали досудового розслідування щодо іншої особи, за попередньою змовою в групі з якою ОСОБА_4 вчинив викрадення золотого ланцюжка у потерпілого ОСОБА_7 , було виділено в окреме провадження, у зв`язку з тим, що таку особу на той час не було встановлено (а.с.49), із урахуванням чого обвинуваченому інкриміновано вчинення даного діяння саме за попередньою змовою в групі осіб.

Оцінюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого саме як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб за ч.2 ст.185 КК України суд виходить з того, що, під час заволодіння майном потерпілого, обвинувачений сприймав стан потерпілого ОСОБА_7 , як непритомний, оскільки, як встановлено судом вище, ОСОБА_7 певний час лежав на землі біля кіоску, на намагання сторонніх осіб допомогти піднятись не реагував, відтак, обставини, про які показав суду потерпілий, а саме, - те, що він відкрив очі та побачив обличчя обвинуваченого в момент, коли той саме зірвав з його шиї ланцюжок, - не може бути розцінене судом, як момент, коли обвинувачений міг би усвідомити відкритість своїх дій в частині заволодіння ним майном потерпілого, який, як до цього, так і після заволодіння його майном обвинуваченим ОСОБА_4 в групі з іншою особою, залишавася в непритомному стані.

Наявна в матеріалах кримінального провадження виписка по картковому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_19 , згідно якої 19.08.2014 року було здійснено поповнення карткового рахунку на суму 3000 гривень(а.с.35) не є належним і допустимим доказом вини чи невинуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння, оскільки не підтверджує та не спростовує ким саме та з якою метою було проведено поповнення карткового рахунку потерпілого. Разом з тим, із урахуванням проведення такого поповнення карткового рахунку ОСОБА_7 , судом враховано та прийнято зміну потерпілим, як цивільним позивачем у справі, заявлених ним позовних вимог, а саме зменшення позовних вимог на вказану суму з 19000 грн. до 16000 грн. завданої шкоди, - що є виключним правом ОСОБА_7 , як цивільного позивача у даному кримінальному провадженні. Відтак, судом розглядається заявлений потерпілим цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди на загальну суму 16000 гривень.

Аналізуючи усі вище перелічені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, і такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, - який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, - та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, обставини, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відсутні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

Крім того, судом враховується і те, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується, як особа, щодо поведінки якої не надходило скарг (а.с.59), однак, згідно повідомлення ВІТ УМВС України від 01.09.2014 року №12/4762 ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі, і за корисливі злочини проти власності (а.с.51-54). Разом з тим, суд враховує те, що потерпілий ОСОБА_7 не настоює на суворому покаранні обвинуваченого, однак, має до ОСОБА_4 претензії матеріального характеру, у зв`язку з чим заявив до останнього цивільний позов у даному кримінальному провадженні.

Також судом враховується і те, що інкриміноване у даному кримінальному провадженні діяння було вчинено обвинуваченим ОСОБА_4 до постановлення Ковельським міськрайонним судом Волинської області попереднього вироку від 26.08.2014 року, а саме дане кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим 02.08.2014 року. Відтак, порядок призначення покарання за даний злочин регулюється положеннями ч.4 ст.70 КК України. Із урахуванням усіх обставин даного кримінального провадження суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання покарань та, з урахуванням позиції потерпілого, який не настоює на суворому покаранні обвинуваченого та просить не позбавляти його волі, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої потерпілому майнової шкоди в розмірі 16000 гривень та моральної шкоди в розмірі 3000 грн. У ході судового розгляду цивільним позивачем ОСОБА_7 було зменшено позовні вимоги з 19000 грн. на 16000 грн. у зв`язку з добровільним відшкодуванням йому 3000 грн. моральної шкоди іншим учасником злочину, матеріали щодо якого було виділено в окреме провадження. На підтвердження заявлених позовних вимог ОСОБА_7 покликається на вартість одного грама ювелірних виробів із золота на час розгляду даної справи, зокрема, - на довідку ПТ Ломбард «Ювелір-Сервіс» від 23.06.2015 року №183, яка була отримана в ході та в межах досудового розслідування та надана слідчому, про те, що в серпні 2014 року 1 грам ювелірних виробів з золота 585 проби становив 530-550 грн., а в червні 2015 року 950-1050 грн. Відтак, виходячи з розрахунку вартості 1 грама ювелірних виробів з золота 585 проби на даний час від 950 грн. до 1050 грн. та ваги викрадених у нього обвинуваченим золотого ланцюжка з хрестиком 18,12 гр. просить стягнути з обвинуваченого на його користь майнову шкоду в розмірі 16000 грн.

Заявлений потерпілим цивільний позов не визнаний обвинуваченим, однак, повністю доведений зібраними в межах даного кримінального провадження доказами та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; при цьому, збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, при цьому, наявність чи відсутність у винної особи коштів для відшкодування такої шкоди законом до уваги не береться.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні за попередньою змовою, в групі осіб, таємного викрадення майна потерпілого золотого ланцюжка та золотого хрестика 585-проби, загальною вагою 18,12 грами, - встановлено судом вище. Вартість 1-го грама ювелірних виробів з золота 585 проби на даний час від 950 грн. до 1050 грн.- підтверджено довідкою ПТ Ломбард «Ювелір-Сервіс» від 23.06.2015 року №183. Відтак, судом встановлено, що вартість викраденого у потерпілого майна на даний час складає, відповідно, від 17214 грн. (950х18,12) до 19026 грн. (1050х18,12) і розмір майнової шкоди 16000 грн., - яку потерпілий просить стягнути з обвинуваченого, є меншим від дійсної вартості викраденого майна. Однак, із урахуванням заявлених потерпілим позовних вимог про стягнення з обвинуваченого саме 16000 грн. майнової шкоди, суд стягує таку шкоду в межах позовних вимог цивільного позивача (відповідно по положень ст.11 ЦПК України, якою регулюється поняття диспозитивності).

Речові докази у даному кримінальному провадженні аркуші паперу з зображеннями найменування та ваги золотих виробів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження слід залишити зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Міру запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити попередню особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.08.2014 року у виді обмеження волі строком на 2(два) роки, остаточно визначивши ОСОБА_4 до відбування покарання у виді обмеження волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, встановивши йому іспитовий термін строком на 3(три) роки, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину та виконуватиме такі покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання чи роботи;

-з`являтись періодично в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

Речові докази аркуші паперу з зображеннями найменування та ваги золотих виробів, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередню - особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а потерпілим ОСОБА_7 у цей же строк з дня отримання ним копії вироку суду.

ГоловуючаОСОБА_1