В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження за №308/13015/15-к, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000390 від 23.10.2015 р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чоп Ужгородського району Закарпатської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, угорця, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, дільничного інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів, військовослужбовця відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний на військову службу за контрактом, сержант, не одруженого, із повною середньою освітою, не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В кінці вересня 2015 року ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем за контрактом, перебуваючи на посаді дільничного інспектора прикордонної служби 2 категорії відділення дільничних інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 11 та 12 , ч. 6 ст. 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.10.2007 р. № 790, умисно , діючи за попередньою змовою з гр ом ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення та отримання запропонованої грошової винагороди надав гр ну ОСОБА_4 інформацію яка йому відома у зв`язку з проходженням військової служби щодо охорони кордону на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для сприяння в безперешкодному переправленні через Державний кордон України нелегальних мігрантів, вказавши на можливість безпечного переправлення нелегальних мігрантів через Державний кордон України у період з 09.00 год. до 11.00 год. 25.10.2015 року на напрямку 352 прикордонного знаку ділянки відповідальності впс «Саловка», коли дана ділянка залишена без охорони. В подальшому ОСОБА_4 , отримавши від гр-на ОСОБА_5 вказану інформацію надав її невстановленим слідством особам, тим самим сприяючи спробі в переправленні нелегальних мігрантів через Державний кордон України.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 368 КК України, сприяння порадами незаконному переправленню осіб через державний кордон України вчинене за попередньою змовою групою осіб та вчинене службовою особою з використанням свого службового становища, а також вчинив прийняття пропозиції, обіцянки неправомірної вигоди службовою особою за вчинення в інтересах того, хто пропонує, обіцяє неправомірну вигоду з використанням свого службового становища.

До суду надійшов обвинувальний акт разом з угодами про визнання винуватості укладеними 28 жовтня 2015 року в приміщенні Військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 про визнання винуватості, а також укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 про визнання винуватості з додержанням наступних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_7 . 26.10.2015 року ОСОБА_4 була висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони враховуючи: щире каяття та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.332 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 /два/ роки та покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 2; 3;4 ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Зі змісту угоди вбачається, що слідчим військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України лейтенантом юстиції ОСОБА_7 . 26.10.2015 року ОСОБА_5 була висунута підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.368 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. При цьому сторони враховуючи: щире каяття та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.368 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки; за ч.2 ст.332 КК України у вигляді 5 /п`ять/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 /два/ роки та покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 2; 3;4 ст. 76 КК України : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Із запропонованими видом та мірою покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідні. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 28.10.2015 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 28.10.2015 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.332 КК України визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.332 , ч.1 ст.368 КК України визнав повністю.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчинене за попередньою змовою групою осіб - вірно.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.332 КК України, як сприяння порадами незаконному переправленню осіб через державний кордон України вчинене за попередньою змовою групою осіб, та вчинене службовою особою з використанням свого службового становища, та за ч.1 ст.368 КК України , як прийняття пропозиції, обіцянки неправомірної вигоди службовою особою за вчинення в інтересах того, хто пропонує, обіцяє неправомірну вигоду з використанням свого службового становища - вірно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угод про визнання винуватості.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угоди про визнання винуватості від 28.10.2015 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчинене за попередньою змовою групою осіб, вказує на кваліфікацію діяння за ч. 2 ст.332 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю, а також мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками сприяння порадами незаконному переправленню осіб через державний кордон України вчинене за попередньою змовою групою осіб, та вчинене службовою особою з використанням свого службового становища, а також прийняття пропозиції, обіцянки неправомірної вигоди службовою особою за вчинення в інтересах того, хто пропонує, обіцяє неправомірну вигоду з використанням свого службового становища, вказують на кваліфікацію діянь за ч. 2 ст.332, ч.1 ст.368 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину повністю.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 2 ст.332 КК України, є тяжким злочином.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 2 ст.332, ч.1 ст.368 КК України, є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

При вирішенні питання про відповідність угод про визнання винуватості від 28.10.2015 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угод про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання виниуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 /два/ роки та покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 2; 3;4 ст. 76 КК України.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання : за ч.1 ст.368 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки; за ч.2 ст.332 КК України у вигляді 5 /п`ять/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 /два/ роки та покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 2; 3;4 ст. 76 КК України.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угод вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угоди про визнання винуватості від 28.10.2015 року, укладені в приміщенні Військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 про визнання винуватості, а також між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підозрювані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угоди підлягають затвердженню.
За наведених обставин, угоди належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, та ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 332, ч.1 ст.368 КК України

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395,472, 473,474,475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Угоду про визнання винуватості від 28 жовтня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 затвердити.

Угоду про визнання винуватості від 28 жовтня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2/двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 - не обиралась.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332, ч.1 ст.368 КК України і призначити йому покарання :

- за ч.1 ст.368 КК України у вигляді штрафу в сумі 17000 , 00 гривень з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки.

- за ч.2 ст.332 КК України у вигляді 5 /п`ять/ років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточно до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2/двох/ років іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням відповідно до ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 - не обиралась.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів військової прокуратури Ужгородського гарнізону конфіскувати в дохід держави;

- човен марки «BARK» модель «В-240С», який знаходиться на зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_4 - конфіскувати в дохід держави.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1