Справа № 165/1842/13-к
Провадження № 1-кп/165/116/13
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2013 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Галушки О.Г.,

при секретарі Дячук С.Л.,

за участю прокурора Троцюка М.Й.,

захисника ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2,

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4,

законного представника потерпілого ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську кримінальне провадження № 0000477 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого вироком Нововолинського міського суду від 05 березня 2013 року за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України,

встановив :

26 лютого 2013 року близько 08 години ОСОБА_2, перебуваючи біля будинку №17, що на 15-му мікрорайоні м. Нововолинська, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно шляхом обману та зловживання довірою неповнолітнього ОСОБА_3, незаконно заволодів його мобільним телефоном марки Нокіа Х300 вартістю 400 гривень разом із сім карткою мобільного оператора Білайн вартістю 20 гривень, де були розміщені грошові кошти в сумі 5 гривень, всього майном на загальну суму 425 гривень.

Крім цього, 26 березня 2013 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи неподалік магазину Вепр, що на 15-му мікрорайоні м.Нововолинська, діючи з корисливою метою, повторно таємно викрав шляхом зриву з обох бокових сторін кузова автомобіля НОМЕР_1 шість молдингів загальною вартістю 3000 гривень, належних потерпілому ОСОБА_4

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні у вчиненні інкримінованих йому злочинів винним себе не визнав і, даючи показання пояснив, що потерпілий ОСОБА_3 дав йому добровільно у користування свій мобільний телефон строком на один місяць, взамін чого він дав ОСОБА_3 свій студентський квиток. Даний телефон він в березні 2013 року віддав двоюрідній сестрі ОСОБА_3 для того, щоб вона передала останньому. По епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 вказав на те, що він взагалі такої не вчиняв, а визнавальні показання по ній на досудовому слідстві дав під впливом працівників міліції.

Незважаючи на такі показання обвинуваченого ОСОБА_2, його винуватість у повторному незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, а також у повторному таємному викраденні чужого майна, доведена рядом доказів перевірених і досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_3, даючи показання в судовому засіданні спочатку ствердив про те, що дав ОСОБА_2 26 лютого 2013 року у користування свій мобільний телефон марки Нокіа Х300 на його прохання, терміном на один місяць. По спливу цього терміну телефон не був повернутий. Пізніше ОСОБА_3 пояснив, що ці показання він дав в суді для того, щоб допомогти ОСОБА_2 і останній не сів до вязниці, оскільки давно з ним знайомий. Разом з тим ОСОБА_3 вказав на те, що фактично він дав у користування свій мобільний телефон ОСОБА_2 на кілька днів, але останній його не повернув та здав в ломбард, як він дізнався згодом. У звязку з цим він звернувся із заявою до міліції. Свої показання дані на досудовому слідстві в якості потерпілого (том 2 а.с.46) ОСОБА_3 підтвердив повністю. На теперішній час йому повністю відшкодована заподіяна матеріальна шкода.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив в судовому засіданні, що ним 26 березня 2013 року вранці було виявлено на кузові свого автомобілі, який залишив біля магазину Вепр, що на 15-му мікрорайоні у м. Нововолинську відсутність пластикового оздоблення (шести молдингів) з обох сторін. У звязку з цим відразу викликав міліцію на місце.

По епізоду незаконного заволодіння майна потерпілого ОСОБА_3 шахрайським способом винуватість ОСОБА_2 також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що в один із днів в кінці зими 2013 року він на прохання ОСОБА_2 здав на свій паспорт мобільний телефон марки Нокіа в ломбард Скарбниця, що по бульвару Шевченка у м. Нововолинську. Після того як отримав в ломбарді гроші за зданий телефон в сумі приблизно 210-220 гривень він віддав їх разом з квитанцією ОСОБА_2

Згідно довідки вартість мобільного телефону марки Нокіа Х300 станом на 26.02.2013 року становить 400 гривень.

По епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 винуватість ОСОБА_2 підтверджується протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 27 березня 2013 року, де під час даної слідчої дії був виявлений слід від взуття, який був вилучений за допомогою гіпсового зліпка (том 2 а.с.8-9).

За висновком судової трасологічної експертизи №63 від 17.04.2013 року з фототаблицею до нього слід низу взуття, який вилучено при огляді місця події від 27.03.2013 року по факту крадіжки молдингів з автомобіля НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, придатний для групової ідентифікації взуття. Даний слід низу взуття залишений взуттям, який має однаковий рельєфний малюнок низу підошви як і у взуття вилученого у ОСОБА_2 (том 2 а.с.18-21).

Як вбачається з протоколу огляду від 29.03.2013 року в ході цієї слідчої дії у ОСОБА_2 були вилучені спортивні кросівки білого кольору з написом Адідас (том 2 а.с. 15). Дані спортивні кросівки визнані речовими доказами та передані на зберігання в камеру схову речових доказів Нововолинського МВ УМВС (том 2 а.с. 11, 23).

Товарним чеком від 15.04.2013 року підтверджено вартість майна викраденого з автомобіля належного потерпілому ОСОБА_4 (том 2 а.с.29).

Про обставини викрадення майна належного ОСОБА_7 і причетність до нього обвинуваченого ОСОБА_2 підтвердила також під час досудового слідства, будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_8 (том 2 а.с.14), проте в ході судового розгляду остання повністю змінила показання і ствердила, що їй нічого не відомо про викрадення ОСОБА_2 пластикових автомобільних молдингів і їх вона взагалі ніколи не бачила у останнього.

Дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_2 у повторному таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_4 і такі дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою - повторність.

Дії ОСОБА_2, які полягають у повторному незаконному заволодінні майном, належним потерпілому ОСОБА_3 шляхом його обману та зловживання довірою, суд кваліфікує за ч. 2 ст.190 КК України, за квафікуючою ознакою повторність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_2 вчинено два злочини, які законом віднесені до середньої тяжкості, один із них вчинено до постановлення попереднього вироку, а інший після його постановлення.

Як особа ОСОБА_2 характеризується за місцем проживання позитивно, однак вчинив новий злочин під час іспитового строку, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення.

До обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченому, суд відносить часткове добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди потерпілим та те, що він є особою молодого віку.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

З врахуванням наведеного, необхідним для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, яке належить відбувати реально.

Як вбачається з копії вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 05 березня 2013 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік (том 2 а.с.70).

Судові витрати, пов'язані з проведенням судової трасологічної експертизи в розмірі 196 гривень, суд стягує з ОСОБА_2 в доход держави (том 2 а.с.22).

Речові докази: пакет №1163954, де знаходиться гіпсовий зліпок сліду низу взуття, що зберігається в камері схову речових доказів Нововолинського МВ УМВС слід знищити (том 2 а.с.11, 23).

Керуючись ст.ст. 368,370, 371,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначено за вироком Нововолинського міського суду від 05 березня 2013 року більш суворим, яке призначено за даним вироком, призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обовязки: повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання і роботи.

За ч.2 ст.185 КК України призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутої частини покарання за вироком Нововолинського міського суду від 05 березня 2013 року один рік обмеження волі, остаточно призначити до відбування ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 196 (сто девяносто шість) гривень судових витрат.

Речові докази: пакет № 1163954, де знаходиться гіпсовий зліпок сліду низу взуття - знищити.

На вирок суду можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка