Справа № 461/887/16-к
Провадження № 1-кс/461/729/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянули у судовому засіданні в заді суду у м.Львові матеріали клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, -
Старший слідчий СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , за погодженням із старшим прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_6 звернувся в суд з клопотанням, в якому просить винести ухвалу про накладення арешту на майно, речі та цінності, які тимчасово вилучені 09.02.2016 року в ході особистого обшуку ОСОБА_4 та обшуку місця проживання останнього, а саме: мобільний телефон «Nokia» з сім-картою в ньому; мобільний телефон «Sony» з сім-картою в ньому; грошові кошти 3815 (три тисячі вісімсот п`ятнадцять) євро, 3870 (три тисячі вісімсот сімдесят) доларів США; свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 ; договір дарування земельної ділянки від 24.07.2014 р.; ноутбук чорного кольору марки «Sаmsung» з блоком живлення.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що 10 лютого 2016 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 відмовився давати показання скориставшись при цьому положеннями ст.63 Конституції України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом ідентифікації та помічення грошових коштів в сумі 1500 доларів США, протоколом особистого обшуку, іншими матеріалами кримінального провадження.
За результатами проведення 09.02.2016 р. особистого обшуку ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон «Nokia» з сім-картою в ньому та мобільний телефон «Sony» з сім-картою в ньому.
Крім того, 09.02.2015 р. на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , тобто за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті обшуку зазначеного помешкання було виявлено та вилучено грошові кошти: 3815 (три тисячі вісімсот п`ятнадцять) євро, 3870 (три тисячі вісімсот сімдесят) доларів США, а також свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на 1-му арк., договір дарування земельної ділянки від 24.07.2014 р., ноутбук чорного кольору марки «Sаmsung» з блоком живлення 1 штука.
На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказані вище речі мають значення для кримінального провадження, оскільки є предметом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, а також набуті в результаті вчинення такого. Одночасно, з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також у зв`язку із забезпеченням можливої конфіскації, тому просить клопотання задоволити.
У судовому засіданні старший слідчий СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні до нього. Просив таке задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотаня слідчого заперечив, та просив відмовити у його задоволенні, покликаючись на те, що грошові кошти , які були вилучені у нього вдома належать його батькові ОСОБА_9 , а не йому, та необхідні для проведення опереції його тещі.
Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечив частково, проти накладення арешту на телефони не заперечував, а щодо іншиго майна заперечив, вказавши, що це майно не належить підозрюваному ОСОБА_4 , а іншим особам, які проживають разом з ним.
В судовому засіданні за клопотанням захисника було викликано та допитано в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що вилучені грошові кошти під час проведення обшуку в квартирі у АДРЕСА_1 , належать йому особисто на праві приватної власності, а тому на них не можна накладати арешт.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1, п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Як вбачається із матеріалів клопотання 09.02.2016 р. старшим слідчим СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 проведено особистий обшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia» з сім-картою в ньому та мобільний телефон «Sony» з сім-картою в ньому.
Крім цього, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районному суду м.Львова від 09.02.2015 р., старшим слідчим СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , тобто за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті, якого було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі: 3815 євро, 3870 доларів США, а також свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на 1-му арк., договір дарування земельної ділянки від 24.07.2014 р., ноутбук чорного кольору марки «Sаmsung» з блоком живлення 1 штука.
Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.ч.3, 6 ст.170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція статті якого передбачає покарання позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Частиною 5 ст.171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
При вирішенні вказаного клопотання по суті суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_9 , про те, що вилучені грошові кошти під час проведення обшуку у квартирі підозрюваного, є його приватною власністю, оскільки такі покази свідка нічим не підтверджені, свідок не зміг чітко у судовому засідані повідомити суму вказаних коштів, надав суперечливі свідчення щодо номіналу купюр цих коштів, які як він стверджує є його власними, які суперечать матеріалам протоколу проведення обшуку, зокрема стверджував, що ним зберігалися долари США у 50-ти доларових купюрах, яких було приблизно 40 штук, при цьому, як вбачається з протоколу обшуку від 09.02.2016 року, купюри номіналом в 50 доларів США взагалі не вилучалися, а тому приходжу до висновку, що свідок мав на увазі якісь інші кошти, які не є предметом розгляду вказаного клопотання. Крім того, приймаю до уваги те, що допитана в якості свідка дружина свідка ОСОБА_10 , яка з його слів знала про те, що вказані кошти належать саме йому а не підозрюваному синові ОСОБА_4 , нічого про це не вказала в протоколі її допиту та в протоколі обшуку. Також свідком не надано жодних доказів того, що саме ним було придбано вказані грошові кошти в доларах США та євро. За таких обставин приходжу до переконання, що покази свідка не підтверджують належність ОСОБА_9 грошових коштів в розімір 3815 (три тисячі вісімсот п`ятнадцять) євро, та 3870 (три тисячі вісімсот сімдесят) доларів США.
Отже, враховуючи вищенаведене та правову підставу для накладення арешту на рухоме майно, речі та цінності, достатність доказів того, що незастосування заборони розпоряджатися майном, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення може призвести до втрати такого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, а також у зв`язку із забезпеченням можливої конфіскації майна, а тому вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, речі та цінності, які тимчасово вилучені 09.02.2016 року в ході особистого обшуку ОСОБА_4 та обшуку місця проживання останнього, а саме: мобільний телефон «Nokia» з сім-картою в ньому; мобільний телефон «Sony» з сім-картою в ньому; грошові кошти 3815 (три тисячі вісімсот п`ятнадцять) євро, 3870 (три тисячі вісімсот сімдесят) доларів США; свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 ; договір дарування земельної ділянки від 24.07.2014 р.; ноутбук чорного кольору марки «Sаmsung» з блоком живлення.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1