Єдиний унікальний номер справи 185/9569/15-к
Провадження № 1-кп/185/554/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження №0002107 від 12 серпня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірова Ленінського р-ну Єврейської АО Російської Федерації, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27 грудня 2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років одного місяця позбавлення волі. Звільнено 27 січня 2011 року, у зв`язку з відбуттям покарання.
- 10 квітня 2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік. Покарання відбуто.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 12 серпня 2015 року приблизно о 01.50 годині, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов до приміщення торгівельного кіоску «Молочна хатинка», розташованого по вул. Ленінградській м. Павлограда, заздалегідь взявши з собою знаряддя злочину: металеву фомку, та віджав металеву пластину, яка являє собою одну із стін кіоску, внаслідок чого проник до приміщення та таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: шість металевих кег об`ємом 50 літрів кожна, загальною вартістю 6000 грн., пиво марки «Славутич» об`ємом 100 літрів, загальною вартістю 1650 грн., три пляшки зі згущеним молоком об`ємом 7,8 літрів кожна, загальною вартістю 783,90 грн., чим спричинив останньому матеріальний збиток на загальну суму 8433,90 грн. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.
Хоча кваліфікуюча ознака «повторність» наявна в діях обвинуваченого, в обвинувачені вона відсутня, і суд не може вийти за межі обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення був повідомлений належним чином. В телефонному режимі просив провести судове засідання без його участі, претензій до обвинуваченого не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Вислухавши пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище, а вину обвинуваченого у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за місцем проживання характеризується позитивно, обставиною, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, усунення заподіяної шкоди, обставина, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.
Сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, яке вчинив ОСОБА_5 на думку суду, не може бути підставою для суворого покарання, пов`язаного з позбавленням волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, повинно призначатись з додержанням принципів законності, обґрунтованості, справедливості, індивідуальності покарання. Так, ОСОБА_5 вчинив одне кримінальне правопорушення, шкода, заподіяна його злочинними діями, відшкодована в повному обсязі, він позитивно характеризується за місцем проживання. На думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а контроль, який буде здійснювати кримінальна-виконавчої інспекції за поведінкою ОСОБА_5 , в повній мірі сприятиме примусовому впливу на його соціально-психологічні властивості, в частині запобігання вчинення ним нових злочинів. Тому суд вважає за можливе звільнити його від покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Витрати на проведення судово-товарознавчої та дактилоскопічних експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку два роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати на проведення судово-товарознавчої та дактилоскопічних експертиз у сумі 1074,48 грн. на користь держави.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1