Єдиний унікальний номер 185/3849/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0003288, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, татарина, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

1) 08.12.2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 186 ч.1, 186 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до 6 місяців 13 днів позбавлення волі;

2) 13.05.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.08.2011 року за відбуттям покарання;

3) 22.05.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 309 ч.1, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 12.09.2014 року звільнений за відбуттям терміну покарання;

4) 28.04.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 263 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі,

5) 09.06.2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 395, ст. 70 ч.1, ст. 70 ч.4 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
24.10.2014 року приблизно о 12.10 годині обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку №120 по вулиці Озерна м.Павлограда Дніпропетровської області, побачивши раніше невідому йому ОСОБА_8 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір на відкрите заволодіння майна останньої, діючи умисно, відкрито, незаконно, протиправно, повторно, підбіг до потерпілої ОСОБА_8 ззаду та схопив її за сумку, яка висіла у неї на правому плечі. Потерпіла ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що обвинувачений скоює відкрите викрадення її майна, почала чинити опір обвинуваченому, намагаючись втримати сумку. Обвинувачений ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на відкрите заволодіння майном потерпілої, штовхнув останню, від чого потерпіла ОСОБА_8 впала на землю, але при цьому продовжила тримати сумку при собі, не відпускаючи її. Обвинувачений з метою завершення свого злочинного наміру на відкрите заволодіння чужим майном, наступив потерпілій ОСОБА_8 на руку, чим спричинив їй фізичного болю, в наслідок чого потерпіла ОСОБА_8 відпустила сумку, оскільки не змогла більше чинити опору обвинуваченому. Обвинувачений відкрито викрав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_8 вартістю 220.47 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі айс3» вартістю 399.55 гривень, грошові кошти в розмірі 400 гривень, заробітна картка банку «Приватбанку», яка матеріальної цінності не представляє, флеш-карта на 16 Гб вартістю 185 гривень, флеш-карта на 2 Гб вартістю 48 гривень. Після вчиненого обвинувачений ОСОБА_9 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку у розмірі 1253.02 гривень.

Крім того, 17.11.2014 року приблизно о 23.00 годині обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку №2 по вулиці Гоголя м.Павлограда Дніпропетровської області, побачивши раніше невідому йому ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір на відкрите заволодіння майна останньої, діючи умисно, відкрито, незаконно, протиправно, повторно, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 ззаду та схопив її за сумку, яка висіла у неї на правому плечі. Потерпіла ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що обвинувачений скоює відкрите викрадення її майна, почала чинити опір обвинуваченому, намагаючись втримати сумку. Обвинувачений ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на відкрите заволодіння майном потерпілої, штовхнув останню, від чого потерпіла ОСОБА_6 впала на землю, але при цьому продовжила тримати сумку при собі, не відпускаючи її. Обвинувачений з метою завершення свого злочинного наміру на відкрите заволодіння чужим майном, вихопив з рук потерпілої ОСОБА_6 сумку. Обвинувачений відкрито викрав жіночу сумку потерпілої ОСОБА_6 вартістю 242.56 гривень, в якій знаходився гаманець вартістю 353.08 гривень, грошові кошти в розмірі 60 гривень, дві пластикові картки банку «Альфабанк» та «Дельтабанк», які матеріальної цінності не представляють. Після вчиненого обвинувачений ОСОБА_9 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку у розмірі 655.64 гривень.

Крім того, 04.01.2015 року приблизно о 21.00 годині обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи біля магазину «КАПІ» вулиці Ленінградська м.Павлограда Дніпропетровської області, за попередньою змовою з невстановленою особою, побачивши раніше невідому їм ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий спільний злочинний намір на відкрите заволодіння майна останньої, діючи умисно, відкрито, незаконно, протиправно, повторно, прослідкували за нею до торця будинку АДРЕСА_3 , де невстановлена особа підбігла до потерпілої та відкрито шляхом ривка вихопила у потерпілої ОСОБА_7 з лівої руки сумку та зникла з викраденим майном в невідомому напрямку. Обвинувачений ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір на спільне відкрите заволодіння чужим майном, підбіг до потерпілої ОСОБА_7 ззаду та з правої руки, відкрито, повторно, шляхом ривка викрав мобільний телефон марки «Самсунг дуос». Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_9 за попередньою змовою невстановленою особою відкрито заволоділи жіночою сумкою потерпілої ОСОБА_7 вартістю 247.67 гривень, грошовими коштами в розмірі 100 гривень, гаманцем вартістю 360 51 гривень, жіночими шкіряними рукавичками вартістю 302.75 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_7 збитків на загальну суму 1069.83 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_9 вину за ст.186 ч.2 КК України не визнав, надавши спочатку судові покази про визнання винуватості, пояснюючи, що 24.10.2014 року він вдень, побачивши незнайому раніше жінку середніх років, яка йшла по вул.Озерній м.Павлограда, вирішив забрати у останньої жіночу сумку, яка висіла в неї на плечі. Він підбіг до жінки ззаду та намагався забрати сумку, проте потерпіла стала кричати та чинити опір, тримаючи сумку в руках, він штовхнув, від чого вона впала, проте сумку не випускала з рук. Якось раптово він наступив на одну руку потерпілої і вона відпустила сумку. Він забрав цю сумку та побіг. В сумці він знайшов мобільний телефон, банківську карту, грошові кошти в розмірі 400 гривень різними купюрами та дві флеш-карти, гроші та телефон він забрав, усі інші речі викину. Телефон продав за 200 гривень, виручені грошові кошти витратив на власні потреби. Восени в листопаді 2014 року, вже було прохолодно ближче до ночі, він побачив біля будинків м.Павлограда жінку, на плечі якої висіла жіноча сумку, у нього виникнув намір заволодіти цією сумкою. Він наздогнав жінку та ззаду намагався забрати сумку, проте потерпіла стала чинити опір, він її штовхнув, вона впала, він вирвав сумку з її рук та побіг. Пізніше перевіривши сумку, виявив жіночий гаманець, здається ще були банківські картки. З гаманця він дістав гроші у сумі 60 гривень купюрами 50 та 10 гривень, всі інші речі викинув до смітника. Вже після свята «Нового року» в січні 2015 року він, познайомившись з чоловіком по імені ОСОБА_10 та вживши алкогольних напоїв, побачили біля магазину «КАПІ» м.Павлограда жінку, у якій в руках була жіноча сумка. Прослідкувавши за жінкою, вони зайшли за кут будинку, і ОСОБА_10 підбіг до потерпілої та вихватив сумку, а він підбіг до цієї жінки ззаду та вихватив з правої руки мобільний телефон, з викраденими речами зникли. ОСОБА_10 залишив собі гроші, які були в гаманці в середині сумки, а він забрав мобільний телефон. Усі інші речі вони викинули.

Після безпосереднього допиту обвинуваченого в судовому засіданні, останній змінив свої покази, та сповістив, що оговорив себе, жодного злочину стосовно майна потерпілих він не вчиняв, ніяких речей у останніх він не забирав. Під час проведення досудового розслідування давав визнавальні покази, оскільки на нього психологічно тиснули співробітники Павлоградського ВП, змушували його зізнатись, тому і в судовому засіданні надавав визнавальні покази, боячись впливу з боку співробітників міліції. Своїй вини у вчинені інкримінованих злочинів не визнає.

Незважаючи на невизнання своєї провини вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого злочину підтверджується показами потерпілих, свідків, письмовими доказами, зібраними за провадженням.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що точної дати вона не пам`ятає, в жовтні 2014 року приблизно о 12.00 годині вона йшла додому, на перехресті вул. Озерної м.Павлограда до неї підбіг обвинувачений, став намагатись забрати сумку, вона тримала сумку у руках, тоді він штовхнув її, вона впала, проте сумку не випускала. Обвинувачений став на її руку ногою, в цей момент вона відпустила сумку, і він пішов з сумкою. В сумці в неї був гаманець з грошима в розмірі 400 гривень та банківською картою «Приватбанку», телефон марки «Самсунг» білого кольору сенсорний, з картами пам`яті та сім-картою. Під час нападу вона запам`ятала погляд нападника, це був саме обвинувачений ОСОБА_9 . Телефон їй повернутий.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засідання пояснила, що 17.11.2015 року приблизно о 23.00 годині вона поверталась з роботи додому. Ідучи по вул. Харківській м.Павлограда побачила, як за нею йде чоловік, біля військової частини повернула на вул. Гоголя, і в цей момент обвинувачений її наздогнав ззаду та схватив за сумку, в неї в руках були пакети з продуктами харчування. Вона намагалась втримати сумку, проте обвинувачений ОСОБА_9 штовхнув її, і вона впала. Будь-яких слів чи погроз останній на її адресу не висловлював. Він вирвав сумку з її рук, в неї лише залишились ручки від сумки та побіг. В сумці був жіночий гаманець з 60 гривнями, дві банківські картки.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 04.01.2015 року ввечері після 20:00 години зайшла до магазину «КАПІ» м.Павлограда, коли вийшла з магазину побачила, що за нею стали йти двоє хлопців, які між собою розмовляли. Дійшовши до гаражів, один з переслідуючи хлопців сказав: «давай», і в цей момент підбіг один хлопець і вихватив з її рук сумку та побіг, інший хлопець, якого вона дуже добре розгледіла, підійшов до неї та ввічливо попросив «по-доброму віддати» мобільний телефон марки «Самсунг», це був обвинувачений. Потім він також швидкою ходою направився в ту сторону, в яку побіг перший нападник. Нападники діяли спільно. Після скоєного вона була дуже злякана, вийшовши на вулицю вона попросила у перехожих мобільний телефон та зателефонувала до міліції. В результаті нападу в неї була викрадена жіноча сумка, в якій знаходились: гаманець з грошима приблизно 100 гривень, паспорт та жіночі шкіряні рукавички. Будь-яких вимог до обвинуваченого не має, покарання просить вирішити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що в ломбарді «Скарбниця» в листопаді 2014 року вона придбала мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, сенсорний, на дві сім-картки за 980 гривень. Стала ним користуватись. В кінці грудня 2014 року приїхали співробітники міліції, сповістили що телефон вкрадений, вона добровільно його видала, був складений протокол огляду.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що його викликали до місцевого відділу міліції та сповістили про викрадений телефон «Самсунг» білого кольору, який він заклав в ломбарді «Скарбниця» м.Павлограда біля магазину з продажу квітів. В той день він разом з його знайомим ОСОБА_13 були в нічному клубі, грошей не вистачало, тому ОСОБА_13 запропонував закласти до ломбарду його телефон марки «Самсунг» сенсорний білого кольору, який він нещодавно придбав у незнайомого чоловіка. На той час в нього паспорту не було, оскільки він вирішив його поміняти, у знайомого ОСОБА_13 взагалі ніяких документів не має. Рік тому він знайшов паспорт на ім`я « ОСОБА_14 », тому вирішив ним скористуватись. Взявши цей паспорт, він та ОСОБА_13 приїхали до ломбарду, заклали телефон, отримали за нього 400 гривень.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованому злочині також підтверджується зібраними за кримінальним провадженням письмовими доказами.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 24.10.2014 року, безпосереднім місцем вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_8 є ділянка місцевості по вул. Озерній біля будинку №120 м.Павлограда Дніпропетровської області, де 24.10.2014 року у потерпілої було відкрито викрадено її майно. /т.2 а.п.10/.

Згідно листа ПТ «Ломбард «Скарбниця» 25.10.2014 року на ім`я « ОСОБА_15 » був закладений мобільний телефон марки «Самсунг С7272», на який звернуто стягнення 09.11.2014 року /т.2 а.п.18/.

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_16 , остання 26.12.2014 року видала добровільно мобільний телефон марки «Самсунг», який придбала в ломбарді. /т.2 а.п.26/

За протоколом огляду від 26.12.2014 року у свідка ОСОБА_16 був вилучений мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, сенсорний /т.2 а.п.27/.

Відповідно до висновку експерта №4/38 від 12.01.2015 року за результатами судової товарознавчої експертизи залишкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг» станом на 24.10.2014 року могла становити 399.55 гривень /т.2 а.п.40-42/

Постановою слідчого від 23.01.2015 року в якості речового доказу визнано мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі» /т.2 а.п.49/, який переданий потерпілій ОСОБА_8 під розписку. /т.2 а.п.50/.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2015 року, потерпіла ОСОБА_8 впізнала особу, яка вчинила на неї напад 24.10.2014 року, при цьому показала саме на фото, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_9 /т.2 а.п.59-61/, проте вказаний доказ був добутий з порушенням процесуального порядку його отримання, оскільки під час проведення зазначеної слідчої дії відповідно до показів потерпілої ОСОБА_8 був присутній один понятий, тому суд визнає зазначений доказ недопустимим та не бере його за увагу при постановлені вироку.

За висновком експерта №290/38 від 28.03.2014 року за результатами судової товарознавчої експертизи залишкова вартість сумочки жіночої марки «Jennyfer» станом на 24.10.2014 року могла становити 220.80 гривень, залишкова вартість картки пам`яті MicroSD 2 GB на момент вчинення злочину на 24.10.2014 року могла становити 48.00 гривень, залишкова вартість картки пам`яті MicroSD 16GB на момент вчинення злочину на 24.10.2014 року могла становити 185.00 гривень. /т2 а.п.67-70/

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2015 року, свідок ОСОБА_13 впізнав особу, у якої придбав мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору в кінці жовтня 2014 року, при цьому показав саме на фото, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_9 /т.2 а.п.82-84/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.11.2014 року, безпосереднім місцем вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_6 є ділянка місцевості на перехресті вул. Гоголя біля будинку №2 та вул. Харьківська, біля будинку №74, де 17.11.2014 року у потерпілої ОСОБА_6 було відкрито викрадено її майно. Будь-яких речових доказів на місці злочину не виявлено /т.2 а.п.94/.

В якості речового доказу постановою слідчого від 26.01.2015 року визнано диск для лазерних систем зчитування марки СД-Р з моніторингом з`єднань абонентських номерів МТС 17.11.2014 року під час нападу на потерпілу ОСОБА_6 , який додатний до матеріалів кримінального провадження /т.2 а.п.129/

Згідно протоколу огляду предмету від 06.03.2015 року, під час огляду жіночої сумки, що добровільно надала для огляду потерпіла ОСОБА_6 та після нападу була повернута невідомою особою в кінці листопада 2014 року, був встановлений факт відсутності ручок на сумці, будь-яких інших пошкоджень сумки не було встановлено /т.2 а.п.147-149/.

Постановою слідчого від 06.03.2015 року в якості речового доказу було визнано сумку жіночу чорного кольору без ручок, яка належить ОСОБА_6 /т.2 а.п.150/, вказаний речовий доказ повернутий потерпілій ОСОБА_6 під розписку /т2.а.п.151/.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.03.2015 року, потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу, яка вчинила на неї напад 17.11.2014 року, при цьому показала саме на фото, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_9 /т.2 а.п.152-154/.

Відповідно до висновку експерта №291/39 від 27.03.2015 року за наслідками судової товарознавчої експертизи, залишкова вартість сумки жіночої марки «Дана» станом на 18.11.2014 року могла становити 242.56 гривень, залишкова вартість гаманця жіночого марки «Baterfly» станом на 18.11.2014 року могла становити 353.08 гривень /т.2 а.п.158-167/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.01.2015 року, безпосереднім місцем вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_7 є ділянка місцевості, що розташована біля будинку №16 по вул. Новоросійській м.Павлограда, де 04.01.2015 року у потерпілої ОСОБА_7 було викрадено її майно. Будь-яких речових доказів на місці злочину не виявлено /т.2 а.п.183/.

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.03.2015 року, потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу, яка вчинила на неї напад 04.01.2015 року, при цьому показала саме на фото, на якому зображений обвинувачений ОСОБА_9 /т.2 а.п.208-210/.

Відповідно до висновку експерта №289/38 від 28.03.2015 року за наслідками судової товарознавчої експертизи, залишкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «C3322» станом на 04.01.2015 року могла становити 302.75 гривень, залишкова вартість гаманця жіночого чорного кольору станом на 04.01.2015 року могла становити 360.51 гривень, залишкова вартість сумочки жіночої чорного кольору станом на 04.01.2015 року могла становити 247.67 гривень, залишкова вартість рукавичок жіночих шкіряних чорного кольору станом на 04.01.2015 року могла становити 58.90 гривень. /т.2 а.п.226-240/

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України:

- як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_8

- як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 ,

- як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 .

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він себе оговорив під час його допиту в судовому засіданні, визнавальні покази в ході проведення досудового розслідування надавав в результаті психологічного тиску з боку працівників міліції, - суд розцінює як обраний спосіб захисту обвинуваченого від пред`явленого обвинувачення. Зазначені покази обвинуваченого не збігаються з отриманими показами потерпілих в судовому засіданні, які безпосередньо під час допиту в суді вказували на особу обвинуваченого ОСОБА_9 та повідомляли суду, що саме він вчинював на них напади з метою заволодіння їх майном, та з письмовими доказами зібраними стороною обвинувачення. В результаті проведеного розслідування кримінального провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_9 щодо тиску з боку працівників міліції слідчим СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області була ухвалена постанова про закриття кримінального провадження, оскільки у ході досудового слідства не було встановлено достатніх та достовірних даних, які б вказували на те, що працівники Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, перевищуючи свої службові повноваження, застосували або погрожували застосувати до ОСОБА_9 психічний чи фізичний тиск, насильство, зброю чи спеціальні засоби бо болісні чи такі, що ображають особисту гідність, дії. Тому до вказаних показів обвинуваченого суд відноситься критично та не бере їх до уваги при постановлені вироку. Покази потерпілих, свідків збігаються з письмовими доказами, що зібрані стороною обвинувачення, вони логічні та послідовні, тому ці покази суд бере за основу при постановлені вироку. Щодо недопустимості письмового доказу протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.03.2015 року, за участі потерпілої ОСОБА_8 /т.2 а.п.59-61/, то суд визнав зазначений доказ недопустимим та не посилався на нього при постановлені вироку. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 безпосередньо вказала на особу обвинуваченого ОСОБА_9 , зазначивши, що вона його впізнає і підтверджує, що саме обвинувачений ОСОБА_9 напав на неї 24.10.2014 року та забрав її жіночу сумку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, не працює, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в психіатричному диспансері не перебуває, в наркологічному диспансері перебуває на обліку.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд не встановив.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочинів, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини кримінального кодексу України.

Крім того, суд, у відповідності вимог ст. 70 ч.4 КК України при призначенні покарання за інкримінований злочин обвинуваченому, враховує, що останній вчинив злочин до постановлення Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області вироку від 09.06.2015 року, яким був визнаний винним за вчинення злочинів, передбачених ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 395 КК України, і якому було призначено покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі, тому вважає за необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у відповідності до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 за даним кримінальним провадженням не обиралась, до набрання вироком законної сили необхідно обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого, зарахувавши в строк відбування покарання період перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою за вироком Юр`ївського міського суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 року.

Під час проведення досудового розслідування проводились судово-товарознавчі експертизи, згідно довідок НДЕКЦ УМВС України на Придніпровській залізниці на проведення криміналістичних експертиз було витрачено 393.12 гривень /т.2 а.п.39/, 184.14 гривень /т.2 а.п.66/, 184.14 /т.2 а.п.225/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 761.40 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

-мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі», переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили підлягає залишенню останній по приналежності;

-диск для лазерних систем зчитування марки СД-Р з моніторингом з`єднань абонентських номерів МТС, додатний до матеріалів кримінального провадження підлягає збереженню з матеріалами кримінального провадження;

- сумка жіноча чорного кольору, передана на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили підлягає залишенню останній по приналежності.

Цивільні позови в кримінальному провадженні не заявлені.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців.
У відповідності з ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого призначеного покарання за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 року за вчинення злочинів, передбачених ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 395 КК України, призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в Дніпропетровському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Дніпропетровській області до набранням вироком законної сили.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_9 під варту негайно із залу суду.

Строк відбуття покарання обчислювати з 23.12.2015 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання період перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою з 21.01.2015 року по 23.12.2015 рік за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2015 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави вартість проведених криміналістичних експертиз експертами НДЕКЦ УМВС України на Придніпровській залізниці у розмірі 761.40 гривень.

Речові докази:

1) мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі», переданий на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності;

2) диск для лазерних систем зчитування марки СД-Р з моніторингом з`єднань абонентських номерів МТС, додатний до матеріалів кримінального провадження зберігати з матеріалами кримінального провадження;

3) сумку жіночу чорного кольору, передану на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1