Провадження № 1-кп/127/919/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 02.04.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002226 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, офіційно не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 21.03.2014 близько 04 години перебуваючи біля нічного відділу продуктового магазину, що розташований по вул. Київській 49 в м. Вінниці, знаючи, що у ОСОБА_7 при собі є грошові кошти, маючи протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном, вирішили спільно пограбувати останнього.
Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , направились слідом за ОСОБА_9 , який рухався в сторону MKЛ ШМД та пройшовши двір будинку АДРЕСА_2 сів на лавку. Так, ОСОБА_8 діючи відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_6 підійшов до кутка будинку АДРЕСА_2 та почав спостерігати, щоб дії ОСОБА_6 не були викриті сторонніми особами, тоді як ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_10 та, перебуваючи позаду нього, ліктьовим суглобом правої руки схопив останнього за шию і шляхом здушування прижав голову ОСОБА_10 до лівої ноги, яку поставив на лавку. Утримуючи останнього таким чином, ОСОБА_6 відкрито з кишені куртки ОСОБА_7 викрав гроші в розмірі 300 грн.
В результаті вчиненого кримінального правопорушення спільними діями ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду в розмірі 300 грн., а також згідно висновку судово-медичної експертизи № 402 від 21.03.2014, ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді: поверхневої забійної рани в лобній ділянці справа, два садна біля зовнішнього кута правого ока, синець в навколо очній ділянці зліва; два синці у вигляді смуг на передній поверхні шиї справа і зліва в нижній третині, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні злочину визнав та суду повідомив, що він разом з ОСОБА_6 йшли біля ІІ-ї лікарні по вул. Київській в м. Вінниці, а позаду йшли ОСОБА_13 та ОСОБА_7 . Про те, що у ОСОБА_7 є кошти йому повідомив ОСОБА_13 , оскільки був з ним біля банкомата, коли потерпілий знімав кошти з карточки. Так, ОСОБА_13 запропонував відібрати у ОСОБА_7 кошти. Реалізовуючи зазначене, вони попередньо домовились, що він буде стояти, щоб ніхто не бачив, а ОСОБА_6 повинен був його вдарити та відібрати кошти. В подальшому він залишився стояти та спостерігати, щоб ніхто не йшов, а ОСОБА_6 схопив ОСОБА_7 за шию та відібрав кошти.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 21.03.2014 року приблизно о 04 год. ранку перебував в магазині по вул. Київській. По дорозі додому зустрів знайомих осіб, з якими розпивав спиртні напої, а потім пішов в напрямку свого будинку. Біля будинку на нього було здійснено напад, шляхом придушення шиї та в подальшому забрали кошти. Під час нападу ОСОБА_14 він не бачив, а була інша особа, прізвища він не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що після роботи він пішов в магазин, який знаходиться на вулиці Київській. В подальшому він зустрів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ін. В той момент йому здалося, що ОСОБА_7 ображає його сестру, тому він вирішив з ним порозмовляти. Про те, що в ОСОБА_7 є кошти, йому повідомив ОСОБА_13 , який там був та запропонував йому та ОСОБА_4 їх відібрати. Коли ОСОБА_7 пішов, то за ним пішли троє, він, ОСОБА_13 та ОСОБА_4 . Наздогнавши його, він придушив ОСОБА_7 шию та він віддав кошти і все що у нього було в карманах. В той момент ОСОБА_4 знаходився за 30 метрів від події та постерігав, щоб ніхто не йшов. Крім того зазначив, що ОСОБА_7 тілесні ушкодження не наносив. Коли він придушував шию ОСОБА_7 , то бачив на ньому тілесні ушкодження. З ОСОБА_4 попередньо не домовлявся, що він мав придушити шию. Потерпілий ОСОБА_7 не здогадувався, що за ним йшли.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що в той день вона зайшла в гості до ОСОБА_16 та пішли разом зняти кошти з картки. В подальшому зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_6 біля ломбарду по вул. П.Морозова, купили пиво та потім до них підійшов ОСОБА_7 , до якого перед цим зателефонувала ОСОБА_17 . Коли ОСОБА_7 відійшов, то ОСОБА_13 та ОСОБА_6 намагалися її примусити, щоб вона пішла навпроти ОСОБА_7 та зробида вигляд, що він їй наносить тілесні ушкодження, а цей момент вони мали б забрати в нього телефон, ланцюжок та кошти, проте вона відмовилась виконати, що її просили. В подальшому вона пішла додому.
З досліджених судом доказів, що надані прокурором під час судового провадження вбачається, що 21.03.2014 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_7 . Згідно вказаної заяви він просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який 21.03.2014 року близько 04 години біля будинку АДРЕСА_2 відкрито із застосування фізичного насильства заволодів його грошовими коштами в сумі 300 грн., що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.03.2014 року.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 02.04.2014 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
З висновку експерта № 402 від 21.03.2014 року вбачається, що у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: поверхнева забійна рана в лобній ділянці справа, два садна біля зовнішнього кута правого ока, синець навколо очній ділянці зліва; два синці у вигляді смуг на передній поверхні шиї справа і зліва в нижній третині, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення у межах доби до обстеження, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 21.03.2014 року. Також при обстеження ОСОБА_7 виявлені два синці (на передній поверхні грудної клітки зліва і на правому плечі по внутрішній поверхні), які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення понад три доби до обстеження, тобто, не могли утворитись в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 04.06.2015 року, проведеного за участю ОСОБА_4 та його захисника вбачається, що ОСОБА_4 показав будинок та вказав на місце, де ОСОБА_6 здійснив пограбування ОСОБА_7 . Крім того ОСОБА_4 вказав на місце з якого він з ОСОБА_6 слідкували за потерпілим ОСОБА_7 .
З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.03.2014 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 , вбачається, ОСОБА_6 зазначено та вказано на місце, де він відібрав кошти у ОСОБА_7 , зазначив, що його повідомив ОСОБА_13 про те, що у ОСОБА_7 є кошти. Крім того зазначив, що всі події відбувалися о 04 год. ранку.
Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2014 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за вчинення вказаного злочину за попередньою змовою групою осіб за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, за звільненням на підставі ст. 75 КК України.
Аналіз наведених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджена показаннями обвинуваченого, потерпілого, свідків, які узгоджуються між собою та з письмовими доказами у справі. Вказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі, та вважає їх достатніми для висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 .
Так, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду всі обставини вчинення злочину, його об`єктивні дії, які підтверджують наявність умислу в його діях, а саме у попередній змові з метою заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_7 . Так, з показань обвинуваченого вбачається, що він за попередньою змовою з ОСОБА_6 стояв та спостерігав, щоб дії ОСОБА_6 , а саме відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 , поєднане з насильством, а саме утримання за шию потерпілого, щоб ніхто не бачив. Такі показання обвинуваченого повністю узгоджуються з показаннями потерпілого у справі ОСОБА_7 , який також суду повідомив данні, які підтверджують відкритий спосіб заволодіння майном, усвідомлення потерпілого протиправності дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та застосування при вчиненні злочину насильства до потерпілого. Показання зазначених осіб повністю узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи у справі, якою підтверджено заподіяння під час злочину потерпілому легких тілесних ушкоджень.
Вказане підтверджує застосування ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_4 до потерпілого в ході вчинення грабежу насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Суд приймає до уваги, що згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під грабежем за статтею 186 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Грабіж вважається закінченим з моменту коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатись чи користуватись ним.
Сукупність доказів у справі свідчить про доведення обвинуваченням всіх вищезазначених ознак злочину.
Оцінюючи питання наявності попередньої змови на вчинення злочину та показання обвинуваченого щодо того, що він безпосередньо сам жодного насильства до потерпілого не застосовував, суд враховує, що згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
Суд, зважаючи на вказані приписи та приймаючи до уваги показання обвинуваченого щодо наявності домовленості на заволодіння майном потерпілого, показання свідка ОСОБА_6 , який вказав, що вони спільно вирішили заволодіти грошима потерпілого та показання свідка ОСОБА_15 , яка також підтвердила наявність попередньої домовленості щодо відкритого заволодіння майном потерпілого, вважає доведеним наявність в обвинувачених попередньої змови на вчинення грабежу відносно потерпілого. При цьому розподіл функцій між співучасниками вказаного злочину, а саме те, що ОСОБА_6 застосовував насильство до потерпілого, а ОСОБА_4 в цей час згідно попередньої домовленості спостерігав, щоб вказане не було помічено сторонніми особами (тезнічний розподіл ролей), ще раз підтверджує наявність попередньої змови між співучасниками, а тому їх дій мають кваліфікуватись відповідно до спільного умислу та наслідків спільно вчиненого злочину.
Сукупність доказів у справі свідчить, що обвинуваченням доведено, що дії ОСОБА_4 містять всі ознаки злочину, а саме відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Докази подані обвинуваченням та досліджені судом є належними, допустимими та достатніми для висновків суду про доведеність винуватості обвинуваченого та надання правової кваліфікації дії ОСОБА_4 .
Суд, оцінивши сукупність доказів у справі, прийнявши до уваги зазначені положення та надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, кваліфікує дії ОСОБА_4 ч. 2 ст. 186 КК України як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики вбачається, що на ОСОБА_4 за місцем проживання скарг з боку сусідів не надходило.
Відповідно до повідомлення КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради» №3462 від 08.07.2015 року ОСОБА_4 під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.
З повідомлення КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер Дніпропетровської обласної ради» №4145 від 07.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 2000 року з приводу: Розлад адаптації із змішаним розладом емоцій та поведінки.
Згідно вимоги про судимість від 09.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час судимості погашені у встановленому законом порядку.
Таким чином обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, офіційно неодружений, офіційно не працює, вчинив умисний корисливий тяжкий злочин.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання в судовому засіданні, та відшкодування шкоди потерпілому, який суду повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого не має.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, думки потерпілого, який повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, особи обвинуваченого, який на час вчинення злочину не судимий, винуватість визнав, розкаявся, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
В той же час, суд враховує думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого та повідомив, що ОСОБА_4 відносно нього жодних активних дій не вчиняв, те, що обвинувачений є особою молодого віку, має вагітну співмешканку, кається у вчиненому, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Керуючись ст. 186 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.
На підставі п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи , періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під-варти з залу суду. Зобов`язати ОСОБА_4 з`являтись на першу вимогу до суду.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: