Справа №11-19/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Калантаєнко
Номер провадження Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.

суддів: Забари І.К., Матуса В.В.

з участю прокурора - Кравцової Л.М.,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляціями засудженого ОСОБА_5, захисника ОСОБА_6 та прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 9 листопада 2010 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Сміле вул. Федька, 25, Роменського району, Сумської області, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.286 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь: ОСОБА_4, що діє в свої інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - 100000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_3 - 80000 грн. моральної шкоди; ОСОБА_2 - 50000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат на правову допомогу адвоката; Державного бюджету України - 5039,50 грн. витрат на проведення експертизи.

Долю речових доказів по справі вирішено в порядку, передбаченому ст.81 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

2 березня 2010 року близько 20 год. ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи технічно несправним автомобілем марки ВАЗ 2103 д/н 24-38 СУЛ, рухався зі швидкістю близько 70 км/год, від с.Дзеркалка Роменського району в бік с.Юрівка, Конотопського району. Під час руху недалеко від с. Юрівка, при роз'їзді з невстановленим зустрічним транспортним засобом, ОСОБА_5, проявивши неуважність та безпечність, належним чином не контролюючи рух автомобіля по проїжджій частині дороги, не впорався з керуванням транспортним засобом, не обрав безпечну швидкість руху, при якій мав змогу постійно контролювати рух автомобіля, та виїхав на зустрічну смугу руху та узбіччя і допустив в'їзд в сніговий насип, внаслідок чого автомобіль перевернувся, пасажир ОСОБА_9, не будучи, пристебнутим ременями безпеки, так як їх не було, хоча їх установка передбачена конструкцією автомобіля марки ВАЗ 2103, випав з автомобіля і від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці. При дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_5 порушив вимоги п.п.2.9 «а», 12.1, 31.3, 31.4.7 «ж» Правил дорожнього руху України.

Прокурор, який затвердив обвинувальний висновок, в поданій апеляції та доповненні до неї, посилаючись на ту обставину, що суд безпідставно стягнув з засудженого на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, а також на не вмотивування прийнятого рішення при вирішенні інших цивільних позовів, заявлених у справі, просить вирок суду в частині вирішення цивільних позовів потерпілих скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд.

В поданій апеляції захисник ОСОБА_6, посилаючись на однобічність досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним: обставинам справи, істотні порушення норм кримінально-процесуального закону, допущені органами досудового слідства та судом першої інстанції, а також на те, що в ході розгляду справи були поверхово і однобічно досліджені обставини, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, просить вирок суду скасувати, а кримінальну справу відносно ОСОБА_5 закрити за відсутністю в його діях складу злочину. При цьому, обґрунтовує свої вимоги тим, що було встановлено лише механізм ДТП та не встановлено обставини, за яких потерпілий ОСОБА_9 випав з автомобіля та отримав смертельні травми, комплексна судово-медична і авто-технічна експертиза від 03.06.2010 року була проведена з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства і містить суттєві протиріччя, суд однобічно та упереджено оцінив докази, ОСОБА_5 діяв в стані: крайньої необхідності, судом було невірно вирішено цивільні позови.

Засуджений ОСОБА_5 в поданій апеляції, не оспорюючи доведеності своєї, вини та кваліфікації вчиненого ним злочину, просить пом'якшити призначене покарання шляхом застосування ст.75 КК України, враховуючи те, що шкоду за позовом ним було відшкодовано у повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив вирок суду в частині вирішення цивільних позовів потерпілих скасувати, потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які не підтримавши апеляцію прокурора, у повному обсязі підтримали апеляцію засудженого і просили відмовити у задоволенні апеляції захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого ТА захисника не підлягають задоволенню, а апеляція прокурора - підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину, за який він засуджений, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі і перевірених у судовому засіданні у встановленому кримінально-процесуальним законодавством порядку.

Так, визнаючи ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд першої інстанції, зберігаючи неупередженість та об'єктивність поклав в основу вироку, як висновки комплексної судово-медичної та авто-технічної експертизи, відповідно до висновків якої повністю спростовуються свідчення ОСОБА_5 відносно механізму розвитку пригоди, так і показання свідка ОСОБА_10 щодо порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, та щодо тієї обставини, ще свідчення ОСОБА_5 відносно механізму розвитку пригоди з урахуванням медичних висновків з технічної точки зору є неспроможними; показання свідка ОСОБА_11, який вказав, що в момент ДТП потерпілий ОСОБА_9 був звернений передньою частиною тіла, приймав міри до самозбереження, якщо б він хватався за кермо, то повинен був повернутися корпусом тіла, та коли автомобіль понесло, він в ісходну позу вже не міг повернутися; протоколи відтворення обстановки та обставин події, з яких вбачається, що при русі автомобіль різко змінив напрямок руху з права наліво.

Тому посилання захисника на невинуватість ОСОБА_5 в скоєні ДТП є необґрунтованими та спростовуються вказаними доказами.

Щодо показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які підтвердили надані ОСОБА_5 показання про те, що потерпілий ОСОБА_9 взявся за кермо рукою та потягнув на себе, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином було надано оцінку зазначеним доказам та суд обґрунтовано їх не взяв до уваги.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 щодо невідповідності комплексної судово-медичної і авто-технічної експертизи вимогам кримінально-процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що вони є безпідставними і надуманими, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки даний доказ є належним, та таким, що відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що досудовим слідством та судом не були встановлені фактичні обставини, за яких відбулось ДТП, є також надуманими, оскільки вказані обставини були встановлені в ході досудового слідства, найшли відповідне відображення у відповідних процесуальних документах, а також викладені у мотивувальній частині вироку суду, який в свою чергу відповідає вимогам ст.ст. 333-335 КПК України.

Вказівка захисника ОСОБА_6 на недоведеність перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння на час події спростовується медичним висновком щодо результатів огляду засудженого з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б були підставою для зміни чи скасування вироку суду, колегія суддів судової палати з кримінальних справ не вбачає.

Як зазначено вище, колегія суддів вважає кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України вірною.

Покарання за зазначеним законом ОСОБА_5 судом призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому враховано тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Що стосується доводів апеляції прокурора, який затвердив обвинувальний висновок по справі, про безпідставне стягнення моральної шкоди з засудженого на користь ОСОБА_2, то вони, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Приймаючи рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 50000 грн., суд першої інстанції взагалі не навів мотивів прийняття такого рішення, не зазначив підстав для стягнення вказаної шкоди.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь моральної шкоди, є передчасним, а тому підлягає скасуванню, а справа в цій частині - поверненню на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Що стосується доводів апеляції прокурора про невірне вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, то вони на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги вказаних осіб, діяв у відповідності із вимогами ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, врахувавши при цьому дійсний обсяг та розмір моральних страждань зазначених потерпілих та дітей загиблого, а також думку самого засудженого з цього приводу, який визнав позовні вимоги з цього приводу у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.362, 266, 377 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а апеляцію прокурора, який затвердив обвинувальний висновок по справі, задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 9 листопада 2010 року відносно ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_2 в сумі 50000 грн. скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_1 ОСОБА_15