АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1421/15 Справа № 201/5182/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0000560 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , старшого прокурора прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгороднє Дніпропетровської області, пенсіонера, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

На зазначений вище вирок обвинувачений ОСОБА_7 , старший прокурор прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська принесли апеляційні скарги.

В своїй апеляції ОСОБА_7 , виходячи з її змісту, просить пом`якшити йому покарання та застосувати ст. 69 КК України. Обвинувачений вказує, що призначене йому покарання не відповідає як особі обвинуваченого так і обставинам справи.

Одночасно, автор апеляційної скарги зазначає, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме не заподіював смерті ОСОБА_9 , з яким спільно проживав в одному помешканні. Свою позицію обґрунтовує тим, що 18 лютого 2014 року прийшов до свого місця проживання, де виявив ОСОБА_9 перебуваючого на підлозі, після чого покликавши сусідку, встановив, що останній помер. ОСОБА_7 звертає увагу, що працівники органу внутрішніх справ здійснили на нього моральний вплив, ввівши його в

Провадження № 11-кп/774/1421/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
оману, внаслідок чого ним були підписані надані останніми документи, зі змістом яких він не був ознайомлений, що в подальшому, як виявилось, послугували доказами його винуватості в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 ..

Старший прокурор прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська в принесеній апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Прокурором зазначається, що судом, при призначенні покарання не в повній мірі було враховано мотив вчинення злочину, кількість та спосіб нанесення потерпілому ОСОБА_10 ударів, знаряддя, яким було вчинене кримінальне правопорушення, - ніж. Також, звертається увага на невизнання своєї винуватості ОСОБА_7 , непослідовність та плутанина в наданні пояснень щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, неповідомлення правоохоронних органів про вчинений злочин, що свідчить, на думку автора, про намагання обвинуваченого приховати сліди злочину та уникнути відповідальності за вчинене діяння.

Вироком суду встановлено, що у період часу з 24 години 21 лютого 2014 року до 11 години 22 лютого 2014 року, більш точний час встановити не виявилось за можливе, у квартирі АДРЕСА_2 , у ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, з ОСОБА_9 , на побутовому ґрунті виникла сварка, під час якої ОСОБА_9 наніс декілька ударів правою рукою в область грудної клітини ОСОБА_7 . Після чого у ОСОБА_7 , який будучи розлюченим з приводу таких подій, раптово виник єдиний умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з метою здійснення якого він у приміщенні кухні вказаної квартири взяв для використання в якості знаряддя злочину ніж для заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, несумісних із життям. Після чого ОСОБА_7 , керуючись єдиним прямим умислом на умисне вбивство, з мотивів помсти та особистих неприязних стосунків із ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки та бажаючи протиправно заподіяти смерть йому, завдав потерпілому ОСОБА_9 правою та лівою руками, стиснутими в кулак, не менш п`яти ударів в область обличчя, від яких потерпілий впав на підлогу спиною вниз. Після чого ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, сів на живіт потерпілого, та утримуючи в правій руці за рукоятку вказаний ніж, наніс лезом ножа не менш трьох ударів у життєво важливий орган шию.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді численних колючо-ріжучих поранень шиї з ушкодженням її артеріальних і венозних судин, недокрів`я та нерівномірне кровонаповнення судин мозку, легень, серця; закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки з забійною раною і саднами на обличчі; тупа травма шиї з переломами рогів щитовидного хрящу праворуч і під`язикової кістки ліворуч з саднами на шиї; перелом 7-го ребра ліворуч; неприжиттєві проникаючі колючо-ріжучі рани плевральної і черевної порожнини і лівої гомілки; різані рани обличчя та шиї; садна на спині. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді колючо-ріжучих поранень шиї з ушкодженням артеріальних та венозних судин шиї відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_9 .

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд у місцевому суді в зв`язку з тим, що працівники міліції сфальсифікували відносно нього матеріали кримінального провадження з метою привласнити його квартиру.

Адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційні вимоги обвинуваченого та просила скасувати вирок.

Прокурор підтримала принесену старшим прокурором прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська апеляцію та просила її задовольнити. Щодо апеляції обвинуваченого, то на думку прокурора задоволенню вона не підлягає, оскільки винність ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину під час судового розгляду знайшла своє підтвердження в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляціях і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесені апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи апеляції обвинуваченого про однобічність та необ`єктивність судового розгляду і необґрунтованість вироку щодо нього, фальсифікацію матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування, колегія суддів вважає безпідставними.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що вирок суду був ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства, суд у вироку, відповідно до вимог ст. 23 КПК України, навів тільки ті докази, які дослідив безпосередньо в судовому засіданні.

Ці докази відповідають законодавчо-визначеним критеріям належності, допустимості та достатності.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , вказуючи на свою непричетність до вбивства ОСОБА_9 , стверджує, що труп потерпілого він виявив у своїй квартирі 18 лютого 2014 року.

Однак, ці твердження обвинуваченого спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, з показань свідка ОСОБА_12 , яка зустрічалась з ОСОБА_9 , слідує, що в п`ятницю (21 лютого), вдень, вона бачилась з останнім та вони домовились, що в суботу ОСОБА_9 прийде до неї. Однак в суботу (22 лютого) він до неї не прийшов, тому вона пішла додому до ОСОБА_7 , де ОСОБА_9 проживав. Двері їй ніхто не відчинив, і вона вийшла на вулицю та почала кидати у вікна каштани. Після цього їй відчинив двері обвинувачений ОСОБА_7 та сказав, що ОСОБА_9 спить. Останній лежав на підлозі обличчям вниз. Разом з ОСОБА_7 вони перевернули ОСОБА_9 і свідок побачила, що він мертвий, а його обличчя в крові. ОСОБА_7 при цьому не здивувався побаченому і ніяк не відреагував. ОСОБА_7 вона сказала, щоб той сходив до сусідів, та викликав міліцію. Зі слів ОСОБА_9 їй відомо, що напередодні обвинувачений нападав на нього з ножом.

З матеріалів кримінального провадження та показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 слідує, що ОСОБА_7 повідомив останнім про труп в своїй квартирі тільки в неділю 23 лютого 2014 року.

Вказані свідки - сусіди обвинуваченого, охарактеризували ОСОБА_7 як особу, яка зловживає спиртними напоями.

Після затримання ОСОБА_7 , огляду і обшуку останнього, на його одежі та руках були виявлені сліди крові. Висновками судових експертиз підтверджена можливість походження крові на руках обвинуваченого та з піднігтівого вмісту від ОСОБА_9 ..

Під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, ОСОБА_7 , в присутності захисника та під відеозапис показав і розповів учасникам експерименту за яких обставин він вчинив вбивство ОСОБА_9 ..

Перевіряючи достовірність слідчого експерименту, суд першої інстанції допитав свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які були присутні під час слідчої дії в якості понятих, та впевнився в тому, що обвинувачений в ході експерименту добровільно, без примусу та підказок вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення.

За результатами слідчого експерименту була проведена додаткова судово-медична експертиза, яка вказала на те, що отримані під час проведення експерименту дані в цілому не суперечать даним попередньої експертизи щодо виявлених тілесних ушкоджень та механізму їх нанесення.

Таким чином, досліджені судом та наведені у вироку докази, яким місцевий суд дав об`єктивну та належну оцінку, підтверджують винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Спростовуються матеріалами кримінального провадження і доводи апеляції обвинуваченого про фальсифікацію органом досудового розслідування доказів по справі, оскільки всі процесуальні дії за участю ОСОБА_7 були вчинені з дотриманням прав останнього на захист.

Безпідставними колегія суддів вважає і доводи апеляції прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_7 покарання.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, виходячи з санкції ч. 1 ст. 115 КК України та відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини його скоєння, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік та хворобливий стан.

Отже, місцевим судом, при призначенні покарання була об`єктивно врахована сукупність всіх обставин, які передбачені законом про кримінальну відповідальність.

На переконання судової колегії, покарання, призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу ОСОБА_7 , апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська, - залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2015 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області