Справа № 738/2039/15-к
№ провадження 1-в/738/5/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена із застосуванням відеоконференції з Менською виправною колонією № 91 клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У грудні 2015 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме: умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2014 року його було визнано винним за ст.ст. 152 ч. 4, 153 ч. 2, 309 ч. 1, 317 ч. 1, 70 ч. 1 КК України та засуджено до 11 років позбавлення волі. За ухвалою колегії суддів судової палати Одеської області від 25.12.2014 року вирок Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2014 року залишено без змін. За ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і адміністративних справ від 12.11.2015 року вирок Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 25.12.2014 року у частині засудження за ст. 152 ч. 4, ст. 153 ч. 3 КК України скасовано і направлено на новий розгляд у суд першої інстанції. Вважається засудженим за ст. 309 ч. 1, ст. 317 ч. 1, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

З ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2015 року слідує, що в провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області на даний час перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 152 КК України.

Строк відбування покарання рахується з 22.11.2013 року.

Засуджений вважає, що він став на шлях виправлення, характеризується позитивно, відбув відповідну частину строку покарання, тому наполягав на застосуванні до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свої вимоги та просив звільнити його умовно достроково від подальшого відбування покарання.

Представник Менської виправної колонії № 91 в судовому засіданні показав, що засуджений ОСОБА_4 в Менській ВК № 91 відбуває покарання з 29.01.2015 року. За час перебування в установі характеризується посередньо, за зберігання заборонених предметів мав 1 стягнення. На даний час не працевлаштований, заяви про працевлаштування не подавав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог засудженого ОСОБА_4 .

В судове засідання представник спостережної комісії Менської РДА не прибув, але відповідно до вимог ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 та представника адмiнiстрацiї установи, думку прокурора, який вважає клопотання не обґрунтованим, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Менській ВК № 91, призначене Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.11.2015 року, якою його було визнано винним за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 81 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання. Тому твердження засудженого про те, що він не має діючих дисциплінарних стягнень і тому до нього повинно бути застосовано умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, не заслуговують на увагу. Дані про відсутність діючих дисциплінарних стягнень або про те, що стягнення погашені мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про умовно дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Суд також враховує відсутність у засудженого заохочень, що свідчить про пасивну форму поведінки засудженого, будь яких проявів активної та позитивної форми поведінки засудженого ОСОБА_4 , що б свідчило про його прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та стати на шлях виправлення, не було.

Судом також взято до уваги постанову № 5 Спостережної комісії Менської РДА (протокол № 2 від 12.01.2016 року) про те, що застосування пільги до засудженого ОСОБА_4 у вигляді умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також особу самого засудженого, який намагається бути ввічливим та тактовним з представниками адміністрації лише з метою отримання особистих благ, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, він не готовий до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання подано передчасно.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1