Провадження №1-кп/761/1146/2015
В И Р О К
іменем України
02 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в :
Так, 17 серпня 2015 року ОСОБА_2 перебуваючи біля будинку 16-Д по вул.. Туполєва в м. Києві звернув увагу на раніше невідому ОСОБА_6 яка рухалась по прохожій частині в сторону вул.. Салютної в м. Києві та в якої на шиї перебував золотий ланцюжок з золотим хрестиком. В цей час в ОСОБА_2 , виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення вказаного ланцюжка та звернення їх в подальшому на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та звернення його на свою користь, ОСОБА_2 приблизно о 16 годині 35 хвилин, почав рухатись за потерпілою ОСОБА_6 . В час коли він наблизився до потерпілої ОСОБА_6 з переду та перебуваючи на тротуарі біля будинку 16-Д по вул.. Туполєва в м. Києві ОСОБА_2 , шляхом ривку повторно, відкрито викрав золотий ланцюжок, вагою 7,5 грам разом із золотим хрестиком вагою 4 грами загальною вартістю 11000 гривень, який перебував на шиї потерпілої. Після чого, ОСОБА_2 утримуючи при собі золотий ланцюжок з золтим хрестиком побіг через парк, який знаходиться поруч, в напрямку вул.. Туполєва, 12 в м. Києві, тим самим зник з місця вчиненого кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд..

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, вину по обвинуваченню за кримінальним правопорушенням передбаченим ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю.

Обвинувачений ОСОБА_2 , в судовому засіданні надав показання, що дійсно, він в указані в обвинувальному акті день та час здійснив грабіж майна потерпілої.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, розміру шкоди, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, повторного, відкритого викрадення чужого майна (грабіж), передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена і він повинн нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину. Тому, суд приходить до висновку, про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 5 (п?ять) років.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з?являтися в ці органи для реєстрації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7