У Х В А Л А

Справа № 183/843/15

№ 1-кп/183/220/15

25 грудня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0004655 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вирішальне, Гадяцького району, Полтавської області, не працюючого, розлученому, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України,

встановив:

при розгляді питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор висказався за продовження строку тримання під вартою, так як, ризики, які були враховані судом при продовженні йому строку тримання під вартою на сьогодні не змінилися, а знаючи про наслідки можливого покарання ОСОБА_4 може ухилитися від суду та переховуватися.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що запобіжний захід продовжений бути не може, так як на сьогодні ризики для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , втратили силу. Крім того у зв`язку з відмовою прокурора від значної частини доказів у діях ОСОБА_4 відсутня об`єктивна сторона кримінальних правопорушень, що також вказує нате, що і відсутні ризики необхідні для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 висказався проти продовження строку тримання під вартою, тому, що встановлено відсутність діяння кримінального правопорушення.

Заслухавши прокурора, потерпілу, захисника, обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, виходячи з того, що ризики відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися, що є беззаперечною підставою для продовження йому строку тримання під вартою на шістдесят днів.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок про необхідність продовження обраного обвинуваченому виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

При цьому, суд не може погодитись з доводами захисника, що на момент вирішення питання про продовження запобіжного заходу встановлено відсутність в діях обвинуваченого об`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки відповідно до п. 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи всі обставини по справі суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 повинен бути продовжений на шістдесят днів до 24 лютого 2016 року

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд

постановив:

продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на шістдесят днів до 24 лютого 2016 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя