Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/807/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2015 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 04.01.2015 року, №0001352 від 12.09.2014 року, №0000544 від 25.03.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , судимого 12.06.2014 року Знам`янським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.06.2014 року і остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за таких обставин.

Так, ОСОБА_8 , 11.09.2014 року близько 17 год. 25 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_8 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно з корисливих спонукань, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що його злочинні дії непомічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав належний ОСОБА_9 велосипед «Україна» вартістю 280 грн., який знаходився між під`їздами № 1 та № 2 вказаного житлового будинку.З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 03.01.2015 року близько 15 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_8 таємно повторно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Samsung С3322І» вартістю 863 грн. 10 коп., із картою пам`яті "'Mikro CD" об`ємом 4 Гб, вартістю 89 грн. та сім картою оператору «МТС» вартістю 15 грн., який знаходився на дивані у кімнаті вказаного домоволодіння. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 14.03.2015 року, близько 12.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка Кіровоградської області, розташованому за адресою вул. Глібко,28, м. Знам`янка Кіровоградської області. Знаходячись за вказаною адресою у ОСОБА_8 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно з корисливих спонукань, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_8 таємно повторно викрав належний ОСОБА_11 велосипед «Україна» вартістю 150 грн., який знаходився біля будівлі вказаної установи. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив пом`якшити йому покарання, оскільки він невиліковного хворий на хворобу цироз печінки та у нього є хвора мати, яка перенесла дві важкі операції. Також, зазначив, що вину визнав повністю та розкаюється у вчиненому.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляцію обвинуваченого, прокурора про залишення вироку суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 ч.3 КПК України.

При цьому районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ст.404 ч.1 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.

За таких обставин районний суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості, особу ОСОБА_8 , суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, скоїв нові умисні корисливі кримінальні правопорушення в період іспитового строку. Врахував пом`якшуючі обставини покарання повне визнання вини та обтяжуючі обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та на переконання колегії суддів правильно призначив останньому покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі з реальним відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства та на підставі ст.71 КК України правильно частково приєднав до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.06.2014 року, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеної у ст. 50 КК України, оскільки обвинуваченому вже було надано можливість зробити належні висновки щодо своєї поведінки та способу життя, натомість останнім скоєно новий тяжкий корисливий злочин.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо наявності в нього важкого захворювання печінки та щодо того, що у нього хвора мати, яка перенесла важкі операції і тому йому слід пом`якшити покарання є безпідставними і необґрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні в підтвердження цього належні докази.

Отже підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст.ст. 69,75 КК України та пом`якшення покарання останньому відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 червня 2015 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4