Дата документу 15.02.2016

Провадження № 1-кп/334/96/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005387 від 13.11.2015 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Запоріжжя, громадянці України, освіта середня-спеціальна, офіційно не працевлаштована, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
17.06.2015 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя, за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ст. 185 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:
12.11.2015 року о 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні торгівельного магазину «Сільпо» №281, відділення якого знаходиться в ТЦ «Амстор», за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородинська 20-Б, шляхом вільного доступу таємно викрала одну плитку шоколаду «Корисна кондитерська», вартістю 56 гривень 99 копійок, одну плитку шоколаду «АВК мол. без цукру», вартістю 28 гривень 99 копійок, одну плитку шоколаду «Корона біла пориста», вартістю 14 гривень 99 копійок, дезодорант «Lady speed stick», вартістю 49 гривень 99 копійок, лосьйон «Nivea охол. почуттів», вартістю 108 гривень 99 копійок, в результаті чого, остання спричинила ТОВ «Фоззі- Фуд», матеріальну шкоду на загальну суму 259 гривень 95 копійок.
Після цього, ОСОБА_4 , викрадений шоколад та лосьйон поклала у сумку, що знаходилась при ній, а дезодорант до кишені зовнішнього одягу, та перетнула касову зону торгівельного магазину, не розрахувавшись за товар. Намагаючись залишити його приміщення, була зупинена охороною, у зв`язку з чим не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі.
У судовому засіданні обвинувачена свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що 12.11.2015 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, вона знаходячись в приміщенні торгівельного магазину «Сільпо» №281, відділення якого знаходиться в ТЦ «Амстор», за адресою м. Запоріжжя, вул. Бородинська 20-Б, викрала одну плитку шоколаду «Корисна кондитерська», одну плитку шоколаду «АВК мол. без цукру», одну плитку шоколаду «Корона біла пориста», дезодорант «Lady speed stick», лосьйон «Nivea охол. почуттів». Після цього, викрадений шоколад та лосьйон поклала у сумку, що знаходилась при ній, а дезодорант до кишені зовнішнього одягу, та перетнула касову зону торгівельного магазину, не розрахувавшись за товар. Намагаючись залишити його приміщення, була зупинена охороною.
Просила суд суворо її не наказувати, оскільки свою вину, у пред`явленому обвинуваченні, визнала повністю, щиро кається.

Показання обвинуваченої підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, як закінченний замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриття злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

ОСОБА_4 , раніше судима, 17.06.2015 року Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя, за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштована, характеристика за місцем мешкання позитивна, на обліку психіатра чи нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій, суд врахував, що підсудною скоєно умисний злочин середньої тяжкості, той факт, що вона раніше судима, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштована, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винної до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винної після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді обмеження волі.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винної та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання, за ст.15 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України, у вигляді одного року обмеження волі

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк тривалістю один рік, з покладанням на неї обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: диск для систем лазерного зчитування з фрагментами відеозаписів, на яких зафіксовано факт вчинення крадіжки залишити у матеріалах справи.
Речові докази по справі: шоколад марки корона білий пористий, вагою 90 гр.;шоколад марки корисна кондитерська, без цукру зі стевією з чорницею, вагою 100 гр.; шоколад молочний марки АВК, без цукру з фруктозою, вагою 90 гр.; охолоджуючий лосьйон після бриття марки Нівеа, об`ємом 100 мл.; дезодорант-антиперспирант марки Леді Спедл Стік, гель, 65 гр., які згідно з розпискою були залишені на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Фоззі-Фуд» ОСОБА_5 залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1