справа № 462/8270/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаного, непрацюючого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 та проживаючого на АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.3 ст.354 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , працюючи у відповідності до наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №293о/с від 18.07.2013 року на посаді оператора комп`ютерного набору Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Львів та Пустомитівського району ГУ МВС України у Львівській області (надалі Центру), не маючи повноважень на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто не будучи службовою особою, будучи зобов`язаним у відповідності до функціональних обов`язків оператора комп`ютерного набору Центру, затверджених 05.06.2014 начальником УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, знати Конституцію України, законодавчі акти що стосуються діяльності органів МВС України, маючи повноваження та обов`язки щодо перевірки наявності повноти та відповідності нормативно-правовим актам документів, які надаються до Центру ДАІ для реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку автомото-транспорту, формування електронної заяви, прийняття поданих лише особисто власником транспортного засобу або уповноваженою ним особою документів на реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку транспортних засобів та маючи право на проведення огляду транспортних засобів, які представлені власником у Центр для реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку, а також несучи персональну відповідальність за законність, обґрунтованість в прийнятті рішень стосовно проведення реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів протягом 28.08.2015 року - 17.09.2015 року прийняв пропозицію та одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду за вчинення дій в його інтересах щодо проведення реєстраційних операцій із транспортним засобом з використанням становища, яке він займає в установі.
Так, ОСОБА_5 , достовірно знаючи з розмови 15.08.2015 року, що ОСОБА_6 бажає поставити на реєстраційний облік транспортний засіб, попередньо узгодивши із ОСОБА_6 місце та годину зустрічі, в період часу з 19.24 год. до 19.52 год. 28.08.2015, перебуваючи у м.Львові з районі кінцевої зупинки трамваю №7 та Центру творчості дітей та юнацтва Галичини, що знаходиться за адресою м.Львів, вул. А.Вахнянина, 29, прийняв пропозицію від ОСОБА_6 про передачу останнім йому неправомірної вигоди за швидке проведення реєстрації автомобіля марки «Мітцубісі Лансер» VIN НОМЕР_1 , внесення у свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу даних щодо встановлення на автомобілі газобалонного обладнання та одержав від останнього за вчинення вищевказаних дій частину неправомірної вигоди у сумі 1000 грн., а також документи необхідні для проведення реєстраційних процедур, а саме: свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу на ОСОБА_7 , довідку-рахунок №153213 від 15.08.2015 та облікову картку № НОМЕР_2 від 26.12.2014.
В подальшому ОСОБА_5 01.09.2015 орієнтовно о 10.09 год. сформував від імені ОСОБА_6 заяву №71363483 на проведення вторинної реєстрації вищевказаного транспортного засобу. Окрім цього, того ж дня ОСОБА_5 в період часу з 19.12 год. до 19.14 год., перебуваючи у м.Львові під час розмови із ОСОБА_6 підтвердив свої протиправні наміри щодо одержання іншої частини неправомірної вигоди, зазначивши, що сума грошових коштів, яка підлягає передачі йому як інша частина за швидке проведення реєстрації автомобіля буде становити приблизно 400 грн. та підлягає передачі після завершення процедури реєстрації транспортного засобу. При цьому ОСОБА_5 повернув ОСОБА_6 отримані від нього документи та інші, виготовлені за невстановлених слідством обставин, документи.
16.09.2015 року в період часу з 11.21 год. до 11.23 год. ОСОБА_5 під час розмови із ОСОБА_6 в приміщенні Центру за адресою: м.Львів, вул.Д.Апостола, 11 повідомив останньому про необхідність особистої здачі документів для отримання номеру електронної черги. Цього ж дня, після отримання ОСОБА_6 номеру електронної черги, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 пакет необхідних документів для проведення подальших реєстраційних процедур із транспортним засобом.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, спрямовану на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 17.09.2015 орієнтовно о 10 год. 46 хв., перебуваючи в приміщенні Центру за адресою: м. Львів, вул. Д. Апостола, 11, повернув ОСОБА_6 пакет документів щодо реєстрації автомобіля марки «Мітцубісі Лансер» VIN НОМЕР_1 , надав йому державні реєстраційні знаки серії НОМЕР_3 та після отримання від нього частини неправомірної вигоди в сумі 400 грн. повідомив куди йому потрібно надалі звертатись для завершення реєстраційної процедури. Всього, в період з 28.08.2015 по 17.09.2015 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 1400 грн.
Ухвалою суду від 27.01.2016 року обвинуваченого ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальнепровадження №0000104 відносно ОСОБА_5 в цій частині закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.3 ст.354 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин щодо цього обвинувачення, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у прийнятті пропозиції та одержанні працівником установи, який не є службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник в установі в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.354 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, вчиненим умисно; особу винного, який раніше не судимий (матеріали кримінального провадження, т.3 арк.91), розлучений, який має на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження, т.3 арк.90), знаходиться під профілактичним спостереженням у Львівському обласному державному клінічному наркологічному диспансері, згідно характеристики за місцем проживання характеризується позитивно (матеріали кримінального провадження, т.3 арк.92).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.3 ст.354 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, значених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої злочином.

Враховуючи наведене та те, що гроші в сумі 200 грн., які вилучені в ОСОБА_5 та є предметом злочину, належать ОСОБА_6 , відтак підлягають поверненню останньому, як законному володільцю, суд приходить до висновку про недоцільність застосування спеціальної конфіскації, передбаченої за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення ЛНДІСЕ криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин № 3855 від 04.11.2015 року в розмірі 2304 грн. (матеріали кримінального провадження, т.2 арк.176) та судово-автотехнічної експертизи №3856 від 24.11.2015 року в розмірі 1843,20 грн. (матеріали кримінального провадження, т.2 арк.194), а всього 4147,20 грн., оскільки проведення вказаних експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наведене, оскільки у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18.11.2015 року накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки Мерседес CLK, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , і грошові кошти в сумі 5590 грн. (матеріали кримінального провадження, т.3 арк.122), тому суд приходить до висновку про скасування такого арешту і повернення вказаного майна ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, необхідно залишити попередній у вигляді домашнього арешту, залишивши до виконання обвинуваченим покладені на нього ухвалою слідчого судді від 18.11.2015 року обов`язки.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.354 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн., без спеціальної конфіскації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, залишити попередній у вигляді домашнього арешту, залишивши до виконання обвинуваченим покладені на нього ухвалою слідчого судді від 18.11.2015 року обов`язки.

Речові докази:

- електронні носії інформації диски DVD-R №14/191/12-224, №14/191/12-233, №14/191/12-247, №14/191/12-261, №14/191/12-276, №14/191/12-277, №14/191/12-218, №14/191/12-279, №14/191/12-291, №14/191/12-294, №14/191/12-284, №14/191/12-285, №14/191/12-295, №14/191/12-296, електронні носії інформації карти пам`яті №14/191/12-212, №14/191/12-290, №14/191/12-292, №14/191/12-293, які приєднано до матеріалів кримінального провадження; свідоцтво про реєстрацію автомобіля на ОСОБА_7 , заяву №71363483 від 01.09.2015 року, довідку-рахунок №153213 від 15.08.2015, облікову картку № НОМЕР_2 від 26.12.2014 року, свідоцтво №3967, сертифікат відповідності від 03.10.2014, акт №3471, висновок технічної експертизи від 20.08.2015, результати аналітичного пошуку ТЗ «НАІС ДДАІ» МВС України, заяву від ОСОБА_6 , які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів слідчого відділу прокуратури Львівської області (матеріали кримінального провадження, т.2 арк.164), залишити в матеріалах провадження;

- грошові кошти в сумі 200 грн., вилучені в ході обшуку 17.09.2015 року в приміщеннях Центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Львів та Пустомитівського району ГУ МВС України у Львівській областів ОСОБА_5 , які передано на зберігання в ЗГРУ «ПриватБанк» (матеріали кримінального провадження, т.2 арк. 164), повернути ОСОБА_6 , як законному володільцю;

- речовини, які містять марихуану (канабіс) і кокаїн, які містяться в номерному полімерному пакеті експертної служби МВС України №3129067, які передано на відповідальне зберігання (матеріали кримінального провадження, т.2 арк. 166), передати у Кінологічний навчальний центр Державної прикордонної служби України, що на АДРЕСА_3 ;

- штани ОСОБА_5 , які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів слідчого відділу прокуратури Львівської області (матеріали кримінального провадження, т.2 арк.164), повернути ОСОБА_5 , як власнику.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 4147,20 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18.11.2015 року на майно ОСОБА_5 , а саме: автомобіль марки Мерседес CLK, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , і грошові кошти в сумі 5590 грн., та повернути вказане майно ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1