Справа № 163/2563/15-к
Провадження № 1-кп/163/100/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000015 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Прекуле Литовської Республіки, що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина Литовської Республіки, вищої освіти, одруженого, юриста ЗАТ «Сотбета»(Литовська Республіка), раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом Ульчінас Неріюс обвинувачується в тому, що він 01.02.2015 року близько 23.30 години, слідуючи з України в Республіку Польща автомобілем «Citroen Xantia», номерний знак НОМЕР_1 , намагався з приховуванням від митного контролю перемістити через митний кордон України культурні цінності:
-піднос під самовар, виготовлений Товариством латунного і мідепрокатного заводів імені ОСОБА_8 наприкінці 19-го століття;
-копію золотої медалі «На тя Господи, уповахом, да не постыдимся во въки», якою нагороджувалась основна частина військових і цивільних осіб на честь закінчення Кримської війни 1853-1856 років;
-медаль «За усмирение польскаго мятежа» Російської імперії, якою відзначали учасників придушення повстання 1863-1864 років в Царстві Польському, Північно-Західному краї і Волині;
-частину трьохстворчастого складеню із зображенням Святого Миколи, виготовленого з бронзи у 19-му столітті;
-православний Хрест із сюжетом «Розп`яття Христове», виготовлений з бронзи у 19-му столітті;
-напрестольний підсвічник, виготовлений наприкінці 19 на початку 20 століття;
-книгу «Полное собрание сочинений А.В.Кольцова», видану у Санкт-Петербурзькій типографії у 1911 році;
-книгу «Новый карманный польско-русскій и русско-польскій словарь» авторства ОСОБА_9 , видану в місті Лейпціг книгопродавцем ОСОБА_10 у 1868 році.
З метою утруднення виявлення предметів під час митного контролю ОСОБА_11 приховав їх серед інших речей в дорожній валізі, котру помістив у багажне відділення автомобіля, і не повідомив про наявність культурних цінностей під час усного опитування.
Ульчінас Неріюс виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого наміру до кінця, однак злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки культурні цінності були виявлені під час прикордонно-митного контролю.
У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором прокуратури Волинської області про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_11 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами, погоджується із кваліфікацією вчиненого.

Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин(щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, перше притягнення до кримінальної відповідальності) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину та дають підстави для призначення покарання більш м`якого виду у вигляді штрафу.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди Ульчінасу Неріюсу буде призначене покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді 24360 гривень штрафу з конфіскацією предметів контрабанди.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_11 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, виходить за межі санкції ч.1 ст.201 КК України, однак достатньо обгрунтована наявністю підстав для застосування ст.69 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом вивчені матеріали кримінального провадження, згідно з якими скарги обвинуваченим під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, передбаченим, зокрема, розділом ХІ КК України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України. При цьому суд враховує, що стосовно вилучених в обвинуваченого предметів, крім предметів контрабанди, сторона обвинувачення не має зауважень чи обгрунтованих підозр, тому вони підлягають поверненню власнику. Належний обвинуваченому автомобіль, який визнаний речовим доказом - знаряддям вчинення злочину, підлягає конфіскації в дохід держави.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

До вступу вироку в законну силу обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 07.10.2015 року у кримінальному провадженні №0000015, укладену прокурором прокуратури Волинської області та підозрюваним Ульчінасом Неріюсом, затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України, і на підставі ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 24360(двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень з конфіскацією предметів контрабанди:
-підноса під самовар, виготовленого Товариством латунного і мідепрокатного заводів імені ОСОБА_8 наприкінці 19-го століття;
-копії золотої медалі «На тя Господи, уповахом, да не постыдимся во въки», якою нагороджувалась основна частина військових і цивільних осіб на честь закінчення Кримської війни 1853-1856 років;
-медалі «За усмирение польскаго мятежа» Російської імперії, якою відз-начали учасників придушення повстання 1863-1864 років в Царстві Польському, Північно-Західному краї і Волині;
-частини трьохстворчастого складню із зображенням Святого Миколи, виготовленого з бронзи у 19-му століття;
-православного Хреста із сюжетом «Розп`яття Христове», виготовленого з бронзи у 19-му столітті;
-напрестольного підсвічника, виготовленого наприкінці 19 на початку 20 століття;
-книги «Полное собрание сочинений А.В.Кольцова», виданої у Санкт-Петербурзькій типографії у 1911 році;
-книги «Новый карманный польско-русскій и русско-польскій словарь» авторства ОСОБА_9 , виданої в місті Лейпціг книгопродавцем ОСОБА_10 у 1868 році.
Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави 15696(п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 10 копійок судових витрат на проведення мистецтвознавчої експертизи.

Речові докази :

1.визнані вироком суду предметами контрабанди піднос під самовар, виготовлений Товариством латунного і мідепрокатного заводів імені ОСОБА_8 наприкінці 19-го століття; копію золотої медалі «На тя Господи, уповахом, да не постыдимся во въки»; медаль «За усмирение польскаго мятежа» Російської імперії; частину трьохстворчастого складеню із зображенням Святого Миколи; православний Хрест із сюжетом «Розп`яття Христове»; напрестольний підсвічник, виготовлений наприкінці 19 на початку 20 століття; книгу «Полное собрание сочинений А.В.Кольцова»; книгу «Новый карманный польско-русскій и русско-польскій словарь», які зберігаються в камері речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, конфіскувати в дохід держави в порядку виконання вироку в частині конфіскації предметів контрабанди.

2.Вилучені в ОСОБА_7 й арештовані ухвалою слідчого судді від 03.02.2015 року предмети, які не відносяться до предметів контрабанди і зберігаються в камері речових доказів СВ УСБУ у Волинській області, звільнити з-під арешту і повернути Ульчінасу Неріюсу.

3.Автомобіль «Citroen Xantia» 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , конфіскувати в дохід держави.

Документ у кримінальному провадженні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 передати органу виконання покарання у вигляді конфіскації майна, інші документи зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити попередній заставу в розмірі 24360 гривень.

Після набрання вироком законної сили внесену Ульчінасом Неріюсом заставу в розмірі 24360(двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень, яка зарахована на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації у Волинській області №0983 в ГУ ДКСУ у Волинській області(МФО 803014, ), звернути в дохід держави в рахунок виконання покарання у вигляді штрафу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1