Справа №1-н-1/10 р.
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючий по справі судді - Олефір М.В.,

при секретарі судового засідання - Семеновій О.О.,

за участю прокурора - Шевченко М.М.,

захисника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні

кримінальну справу відносно ОСОБА_2 - 25 січня 1994 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина

України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше не

судимого, по обвинуваченню в злочині передбаченому ст. 185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2010 року, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_2, в результаті раптово

виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на

майданчику біля буд. № 31 - А по вул. Південна в м. Миколаєві, побачивши, що

неповнолітні особи, які знаходились на даному майданчику, пішли звідти, залишивши

без нагляду мобільний телефон марки «Самсунг С 3050», взяв його, тим самим викрав

вказаний мобільний телефон вартістю 659 гривень зі стартовим пакетом оператора

мобільного звязку «МТС» № 2 вартістю 30 гривень та картою памяті

обємом 2 ГБ вартістю 100 гривень, що належить ОСОБА_3 та який знаходився в

користуванні у її неповнолітнього сина ОСОБА_4, чим завдав збитки ОСОБА_3

на загальну суму 789 гривень. З місця події зник, викраденим майном в подальшому

розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_2В свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав

повністю, суду пояснив, що 03 травня 2010 року викрав мобільний телефон. В

судовому засіданні просив суд передати його під нагляд педагогічного колективу.

А тому суд вважає, що органи досудового слідства дії ОСОБА_2В кваліфікували вірно

по ст. 185 ч.1 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна

/крадіжку/.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи пояснення ОСОБА_2, який повністю

визнав вину в предявленому обвинуваченні та просив суд передати його під нагляд

педагогічному колективу, думку прокурора, який не заперечував проти закриття

провадження по справі та застосування відносно ОСОБА_2 примусових заходів

виховного характеру, захисника, який просив провадження по справі закрити, а

неповнолітнього ОСОБА_2 передати під нагляд педагогічному колективу

Вознесенської загальноосвітньої школи - інтернату.

На підставі викладених обставин, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_2

І.В. примусові заходи виховного характеру, так як він вчинив злочин середньої

тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, повністю змінив свою протиправну поведінку,

ставши на шлях виправлення, до кримінальної відповідальності раніше не притягував,

характеризується позитивно, а тому не потребує застосування відносно нього

кримінального покарання.

А тому на підставі ст.105 ч. 2 п. З КК України, керуючись ст.ст. 447-449

КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від покарання ОСОБА_2 та застосувати відносно

нього примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі під нагляд

педагогічного колективу Вознесенської загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІ

ступенів Миколаївської обласної ради до його повноліття.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_2 за ст. 185 ч.1 КК

України провадженням закрити.

Обраний відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у виді підписки

про невиїзд - скасувати.

На постанову суду протягом пятнадцяти діб може бути подана апеляція до

Миколаївського апеляційного суду.

Головний по справі суддя: М.В.ОЛЕФІР