АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 658/278/15-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/710/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115,
ч. 1 ст. 115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_8
потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0002222 за апеляційними скаргами прокурора (зі змінами), захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16.06.2015 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого по найму, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 : раніше судимого: вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06.12.2011 року за ч. 1 ст. 296 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, -
в с т а н о в и л а :
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 10 років; за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 10 років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років. Запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін. Строк відбування покарання обчислено з 29.09.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13252,73 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в розмірі 3068,16 грн. Вирішено питання щодо речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він приблизно восени 2013 року поблизу будівлі ЗОШ № 4 в м. Каховка Херсонської області не переслідуючи мети збуту, умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав шляхом привласнення знайденого вогнепальну зброю та боєприпаси, які переніс до приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до того часу, коли 24.09.2014 року близько 11 год. 40 хв. поблизу під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 з вказаної вогнепальної зброї здійснив постріли у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , після чого переніс вказану зброю та боєприпаси у кількості 7 патронів до парку, розташованого по АДРЕСА_3 , де вона знаходилась у схованці до того часу, коли 29.09.2014 року при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 було виявлено та вилучено предмет, який згідно висновку балістичної експертизи № 3042 від 14.10.2014 року є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю револьвером, виготовленим шляхом переробки саморобним способом з револьвера ЕКОL Vіреr 2,5 № E2VP160448 калібру 4 мм, іноземного виробництва (Туреччини), призначеного для стрільби патронами Флобера, виготовленого заводським способом, а також сім патронів, які згідно висновку балістичної експертизи № 3042 від 14.10.2014 року є боєприпасами, виготовленими саморобним способом за типом кульових патронів до вогнепальної зброї, які є придатними для стрільби.
Крім того, ОСОБА_7 , 24.09.2014 року близько 11 год. 40 хв., знаходячись поблизу під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя двох осіб, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , у ході конфлікту, який раптово виниклих з останніми на ґрунті особистих неприязних відносин, з гладкоствольної короткоствольної вогнепальної зброї револьвера, здійснив один постріл у життєво важливий орган людини голову ОСОБА_11 чим спричинив останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 219к від 17.10.2014 року тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, які потягли у подальшому його смерть.
Після чого, продовжуючи реалізацію злочинного умислу направленого на вбивство двох осіб ОСОБА_7 здійснив один постріл з вказаного револьверу в область тулубу ОСОБА_9 , чим спричинив останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 295к від 14.10.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: рани в правій підключичній області з пошкодженням шкіряних покровів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Однак з причин, що не залежали від волі ОСОБА_7 , який втік з місця вчинення злочину, смерть двох осіб на місці не настала, оскільки ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 були доставлені до приймального відділення Каховської районної центральної лікарні, де їм була надана своєчасна медична допомога. У подальшому, незважаючи на надану медичну допомогу, ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 22 год. 45 хв. у реанімаційному відділенні цієї ж лікарні не приходячи до тями.
Крім того, ОСОБА_7 , 24.09.2014 року близько 11 год. 40 хв., знаходячись поблизу під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання смерті ОСОБА_11 , у ході конфлікту з останнім, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, з гладкоствольної короткоствольної вогнепальної зброї револьвера, здійснив один постріл у життєво важливий орган людини голову ОСОБА_11 чим спричинив останньому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 219к від 17.10.2014 року тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не приходячи до тями в реанімаційному відділенні Каховської ЦРЛ.
У апеляційній скарзі зі змінами прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на порушення права на захист ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду, що виразилось у нероз`ясненні останньому прокурором та судом права на розгляд кримінального провадження судом присяжних.
У апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, постановити новий вирок, за яким обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України виправдати, за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання, в межах санкції цієї статті, із застосуванням положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України. Посилається на порушення судом вимог ч. 1 ст. 370 КПК України у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом допущено неправильне застосування кримінального закону. Зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 , які жодним доказом не спростовані, про перебування у стані необхідної оборони та афекту, викликаного неправомірними діями потерпілих, відсутність умислу на їх вбивство, оскільки здійснював постріли наосліп. Вказані обставини підтверджені висновком експерта № 293-к від 30.09.2014 року (а.п. 182), відповідно до якого на тілі ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження, спричинені тупим предметом не виключено 24.09.2014 року, висновком судово-психіатричної експертизи № 654 від 09.12.2014 року (а.п. 261-268), відповідно до якої ОСОБА_7 в момент вчинення інкримінованих йому дій знаходився у стані сильного душевного хвилювання - фізіологічного афекту, у зв`язку з чим не міг надати належної оцінки небезпечності посягання та відповідності шкоди, яку він спричинить чи може спричинити, однак суд першої інстанції безпідставно відхилив ці докази, незважаючи на те, що вони узгоджуються з показаннями обвинуваченого. Крім того, посилається на те, що суд дослідив протокол огляду місця події від 24.09.2014 року (а.п. 74-102), та відеозапис до даного протоколу, яким спростовано версію події, яку було висунуто прокурором та потерпілим ОСОБА_9 про раптовість та холоднокровність дій обвинуваченого під час здійснення пострілів у потерпілих, але у вироку цьому доказу не надано оцінки. Вважає безпідставним посилання суду на показання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які не були безпосередньо очевидцями події злочину, при цьому показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 взагалі не стосуються обставин злочину, мотивів його вчинення та не несуть будь якої доказової інформації щодо можливої кваліфікації дій обвинуваченого. Вважає, недопустимим доказом показання свідка ОСОБА_15 , оскільки щодо нього відкрите кримінальне провадження за ч. 1 ст. 384 КК України. Показання потерпілого ОСОБА_9 , якими суд обґрунтував обвинувальний вирок вважає недопустимим доказом, оскільки потерпілий під час досудового розслідування, в ході проведення з ним слідчих дій та в суді давав суперечливі показання стосовно події злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів, викладених у апеляцій скарзі захисника, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора зі змінами, просив судове рішення скасувати з підстав порушення вимог ст. 384 КПК України, а провадження - призначити на новий розгляд у суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 63 Конституції України підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який визначено законом і який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення. Зазначену норму імплементовано в національне законодавство України, вона міститься у ст. 21 КПК України.

Інкримінований ОСОБА_7 злочин, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за які встановлено найбільш суворий вид покарання - довічне позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

У ст. 384 КПК України визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України кримінальне провадження за формою та змістом має відповідати його загальним засадам, в тому числі такому, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватися до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку буде дотримано засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор у провадженні щодо ОСОБА_7 у порушення вимог ст. 384 КПК України, під час досудового розслідування не роз`яснив обвинуваченому можливості та особливостей розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних і не долучив відповідного письмового роз`яснення до обвинувального акта й реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд першої інстанції в ході провадження не тільки не виправив цих недоліків, але й сам припустився порушення вимог ч.1 п.2 ст. 384 КПК України, оскільки у підготовчому судовому засіданні не роз`яснив обвинуваченому його права на розгляд провадження судом присяжних та особливостей такого провадження.

Тому вирок підлягає скасуванню, а провадження - призначенню на новий розгляд у суді першої інстанції, під час якого суду слід урахувати висновки Верховного Суду України з приводу застосування ст. 384 КПК України, викладені у постанові від 25 червня 2015 року № 5-111кс15, які згідно з положеннями ч. 1 ст. 458 цього Кодексу є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, котрі застосовують у своїй діяльності відповідну норму закону, та для всіх судів України, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону належить ретельно перевірити докази, надані сторонами, й ухвалити законне, обґрунтоване й справедливе судове рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника підлягають перевірці під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає задоволенню, а апеляційна скарга сторони захисту - задоволенню лише частково.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, має незадовільну репутацію, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мали місце при обранні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо нього залишити без змін, продовживши строк його дії до 60 днів.
Керуючись ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задовольнити повністю, апеляцій скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 16.06.2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження № 0002222 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ст. ст. 263 ч.1, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1, 115 ч. 1 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін, продовживши строк його дії до 60 днів, тобто до 19.02.2016 року включно.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2