Дата документу Справа № 336/9446/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/9446/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1712/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 263 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №№0004728, 0002932, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора прокуратури Ленінського району м.Запоріжжя ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2015 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Запоріжжя, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 17.06.1994 р. Шевченківським райсудом м.Запоріжжя за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 19.12.1995 р. за відбуттям покарання;

2) 17.06.1998 р. Комунарським райсудом м.Запоріжжя за ст.114 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 16.01.1999 р. за відбуттям покарання;

3) 15.02.2001 р. Комунарським райсудом м.Запоріжжя за ч.2 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 16.05.2003 р. Жовтневим райсудом м.Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

5) 05.04.2005 р. Комунарським райсудом м.Запоріжжя від за ч.ч.2, 3 ст.185 ч.2, ч.1 ст. 263, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого 02.12.2006 р. за відбуттям покарання);

6) 14.05.2008 р. Жовтневим райсудом м.Запоріжжя від за ч.ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 20.112012 р. за відбуттям покарання;

7) 02.12.2014 р. Шевченківським райсудом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

8) 09.02.2015 р. Комунарським райсудом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 1 міс. позбавлення волі;

9) 25.032015 р. Шевченківським райсудом м. Запоріжжя за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.195, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Комунарського райсуду від 09.02.2015 р. призначено покарання у виді 3 років 1 міс. 15 днів позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник адвокат ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_6 в режимі відео конференції.

В апеляції прокурор ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого, вважає зазначений вирок у відношенні ОСОБА_10 незаконним і необґрунтованим у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до безпідставної перекваліфікації дій обвинуваченого по епізоду від 05.09.2014р. з ч.1 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.З ст.185, ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому за ч.ч.1, 4. ст. 70 КК України остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_6 , не оскаржуючи обставини справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію його дій, просить вирок в частині призначеного йому покарання змінити, застосувати ст.69 КК України та призначити більш м`яке покарання з тих підстав, що свою вину він визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому і сприяв досудовому і судовому слідству, відшкодував збиток потерпілому.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено:

*за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

*за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі;

*за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі;

*за ч.2 ст. 263 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням покарання за вироком Шевченківського районного суду від 25.03.2015 р. остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою, початок строку покарання відраховується з 20 листопаду 2014 р..

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 майнову шкоду в сумі 12700 грн.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за те, що він 19.06.2014 р. з 15-30 год. до 16-30 год. проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки повторно, таємно викрав належне ОСОБА_12 майно на загальну суму 700 грн.

26.07.2014 р. приблизно о 13-00 год. ОСОБА_6 проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрав належне ОСОБА_13 майно на загальну суму 900 грн.

В липні 2014 р. ОСОБА_14 в денний час у парку «ім. Гагаріна» поблизу Комунарівської районної адміністрації по вул.Малиновського в м.Запоріжжі, не маючи передбаченого законом дозволу, шляхом присвоєння знайденого умисно придбав холодну зброю простої ударно-дробильної дії - саморобний кастет, який в подальшому умисно незаконно носив при собі до 05.09.2014 р., до затримання його працівниками міліції.

06.08.2014 р. приблизно о 13-00 год. ОСОБА_14 проник до сараю за адресою: АДРЕСА_4 , звідки повторно, таємно викрав належне ОСОБА_15 майно на загальну суму 474 грн.

10.08.2014 р приблизно о 23-00 год. ОСОБА_14 , скориставшись необачністю ОСОБА_16 , повторно таємно викрав з дерев`яної лавки біля під`їзду №1 буд. №24 по пр. Моторобудівників в м.Запоріжжі жіночу сумку потерпілої ОСОБА_16 з мобільним телефоном, грошовими коштами та ліками загальною вартістю 4537,60 грн.

05.09.2014 р. приблизно о 13-00 год. ОСОБА_14 , знаходячись в магазині «Єва» ТОВ «РУШ» по вул. Ладозькій, 18, в м.Запоріжжі, намагався повторно, таємно викрасти картридж для гоління «Жиллет Фьюжн Проглайд» вартістю 240 грн., але довести злочин до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений керуючою магазином.

На початку жовтня 2014 р. у денний час та 18.10.2014 р. у вечірній час ОСОБА_14 шляхом пошкодження решітки та віконної рами дачі № 130 СГ«Запоріжсталь» у Капустяній балці в м.Запоріжжі незаконно проник до приміщення, звідки повторно, таємно викрав майно ОСОБА_17 на загальну суму 12200 грн.

21.10.2014 р. приблизно о 15-45 год., ОСОБА_14 проник до квартири АДРЕСА_5 , звідки повторно, таємно викрав майно ОСОБА_18 на загальну суму 1065,56 грн.

22.10.2014 р. приблизно о 07-00 год. ОСОБА_14 шляхом підбору ключа проник до гаража біля буд. АДРЕСА_6 , звідки повторно, таємно викрав майно ОСОБА_19 на загальну суму 1640,56 грн..

29.10.2014 р. приблизно о 17-00 год., ОСОБА_14 з лавки на алеї по бул.Шевченка в м.Запоріжжі, діючи повторно, таємно викрав мобільний телефон фірми «Samsung Galaxy GT- 6102», що належав ОСОБА_20 , вартістю 319,80 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції:

- прокурор ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу прокурора частково, вважає, що оскільки справу розглянуто на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вирок підлягає скасуванню, а провадження поверненню в суд першої інстанції на новий судовий розгляд;

- обвинувачений ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, заперечуючи проти апеляційної скарги прокурора, просить вирок змінити в частині призначеного покарання, застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, оскільки вважає, що за станом здоров`я він не зможе відбути призначене покарання;

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 підтримала апеляцію ОСОБА_10 за вказаних в ній підстав, при цьому пояснила, що була присутня в судовому засіданні на останньому слові обвинуваченого та винесенні вироку.

Заслухав доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_8 , провівши часткове судове слідство, перевіривши матеріали справи, колегія судів вважає апеляцію прокурора підлягаючою задоволенню за таких підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263, ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, засновані на показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_11 та висновку експертизи холодної зброї №324 від 10.09.2014 р. і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим на підставі ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.З ст.185, ч.2 ст.263 КК України.

Разом з тим, при проведенні судового слідства в апеляційній інстанції та в суді першої інстанції із показань обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що 05.09.2014 р. при викраденні ним картриджу для гоління «Жиллет Фьюжн Проглайд» вартістю 240 грн. із магазину «Єва» ТОВ «РУШ» він був затриманий при виході з магазину через контрольну рамку, оскільки пролунав сигнал, тому довести злочин до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був помічений працівником магазину і затриманий, за таких підстав суд першої інстанції необґрунтовано перекваліфікував дії ОСОБА_6 з ч.1 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, оскільки в його діях мав місце закінчений замах на вчинення зазначеної крадіжки, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для проведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Тому даний вирок в частині перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.1 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України підлягає скасуванню.

Судова колегія вважає ОСОБА_6 за епізодом від 05.09.2014 р. винним у скоєнні замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, за ч.1 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд на підставі ст.65 КК України врахував тяжкість скоєних ним злочинів, один з яких віднесено до тяжких, та дані про особу винного, що він неодноразово судимий, а але щиро розкаявся у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочинів, добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілому ОСОБА_13 , що суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання, і призначив ОСОБА_6 мінімальну міру покарання, тому судова колегія не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 ст.69 КК України і призначення йому більш м`якого покарання.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо обґрунтував свої висновки про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо лише в ізоляції його від суспільства.

Посилання обвинуваченого на те, що при промові ним останнього слова і винесенні вироку не був присутній його захисник ОСОБА_9 судова колегія не вважає підставою для скасування вироку, оскільки згідно журналів судового засідання від 22.05 (т.4 а.с.36), 29.05 (а.с.46). 09.06 (а.с.35), 24.06 (а.с.60-61), при розгляді даного кримінального провадження по суті адвокат ОСОБА_9 приймала участь, а згідно її пояснень, була присутня на останньому слові і винесенні вироку.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів
засудила:

Апеляцію прокурора прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 задовольнити, апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 в частині перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.1 ст.15 ч.2 ст.185 КК України на ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України скасувати. Кваліфікувати дії ОСОБА_6 за епізодом від 05.09.2014 р. за ч.1 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити три роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з урахуванням покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2015 р шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 3-х років 6 місяців позбавлення волі.

В частині визнання ОСОБА_6 винним за ч.2 ст.185, ч.3. ст.185, ч.2 ст.263 КК України і призначення за ними зазначених у вироку покарань, а також в іншій частині вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Касаційна скарга на вирок може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді