печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 3 класу ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 від 13 листопада 2015 року у кримінальному провадженні номер 0000477 про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати його отримати від операторів мобільного /стільникового / зв,язку відомості про здійснення 15 жовтня 2015 року протягом дня дзвінки абонентом номер НОМЕР_1 , який був вказаний свідком ОСОБА_5 та номер НОМЕР_2 , який був вказаний свідком ОСОБА_6 під час їх допиту 15 жовтня 2015 року з прив`язкою до місцевості мобільних терміналів абонентів систем зв`язку, а також встановити інші номери мобільних телефонів, якими користувалися свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 протягом 15 жовтня 2015 року та отримати від операторів мобільного /стільникового/ зв`язку відомості про здійснені обома ними в цей день дзвінків з прив`язкою до місцевості мобільних терміналів абонентів систем зв`язку. У судовому засіданні адвокат підтримав вимоги скарги та зазначив, отримання вказаних фактичних даних необхідне для перевірки наявних доказів, зокрема показань свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , а також належності складання протоколу застосування заздалегідь ідентифікованих засобів /грошових коштів/ від 15 жовтня 2015 року та встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що підстав для її задоволення немає, оскільки адвокат у відповідності до вимог КПК України сам має можливість звернутися до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу для вказаної інформації.

Слідчий суддя, заслухавши доводи обох сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, надані у судовому засіданні, вважає скаргу підлягаючою задоволенню за таких підстав: слідчим управління прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 0000477 від 12 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. 16 жовтня 2015 року у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України. У відповідності до положень ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження біла застосована належна правова процедура. У відповідності до ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, та і ті. Що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, забезпечити прийняття законних і неупереджених процедурних рішень. У відповідності до припису до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладений на слідчого, прокурора. У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. При цьому докази мають бути отримані належним суб`єктом, в установленому законом порядку і закріплені у визначеній законом формі, лише у цьому випадку вони відповідають критеріям допустимості і належності. Як зазначено у ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. У відповідності до ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів, зокрема й шляхом ініціювання проведення слідчих /розшукових/ дій, негласних слідчих /розшукових/ дій. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих /розшукових/ дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються у порядку, передбаченому ст. 220 КПК України. Як встановлено у судовому засіданні, 17 жовтня 2015 року слідчий звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчий як на підстави обґрунтування підозри посилався на показання свідків ОСОБА_6 від 15 жовтня 290/015 року, протокол затримання ОСОБА_7 від 15 жовтня 2015 року та протокол застосування заздалегідь ідентифікованих засобів /грошових коштів/ від 15 жовтня 2015 року. Як зазначає адвокат у своїй скарзі, з протоколів допиту свідків ОСОБА_9 та Калайди вбачається. що вони були запрошені в якості понятих при складанні протоколу затримання ОСОБА_7 після 17.00 годин. У протоколі застосування заздалегідь ідентифікованих засобів /грошових коштів/ від 15 жовтня 2015 року, який був складений в період часу з 14.30 до 15.00 годин, зазначено, що вказані особи були понятими під час його складання. Таким чином, як зазначає адвокат, протокол застосування заздалегідь ідентифікованих засобів /грошових коштів/ складений не в період, зазначений у протоколі, а вже після 17.00 годин 15 жовтня 2015 року. У зв`язку з цим виникла необхідність у встановленні фактичних даних, які мають значення у кримінальному провадженні. Адвокат звернувся до слідчого з клопотанням та просив встановити всі мобільні номери зв`язку вказаних свідків, витребувати інформацію щодо всіх дзвінків, встановлених слідчим, а також тих, які зазначили вказані свідки у своїх протоколах допиту на предмет здійснення дзвінків у вказаний день з прив`язкою до місцевості мобільних терміналів абонентів систем зв`язку. Постановою слідчого від 13 листопада 2015 року у задоволенні вказаного клопотання адвоката було відмовлено з посиланням на ст. ст. 42, 46, 160, 162, 131 КПК України, де зазначив, що обидві сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком речей і документів, доступ до яких заборонено. Крім того, зазначив, застосування тимчасового доступу до речей і документів, про які заявив клопотання адвокат, не виправдовує потреби досудового розслідування у такому ступеню втручання у права і свободи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . У судовому засіданні встановлено, що адвокат у даному кримінальному провадженні позбавлений можливості збирання інших доказів, які він вважає, мають істотне значення для встановлення істини у провадженні. Відповідно до вимог КПК України адвокат позбавлений права збирати докази іншим шляхом, аніж подача клопотання слідчому у порядку ст.220 КПК України, відповідно до якої про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання винос ситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання. Але, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вона не є вмотивована. Посилання в ній на ту обставину, що сторона захисту не позбавлена можливості сама отримати доступ до документів та речей, не узгоджується зі змістом клопотання, в якій адвокат просив встановити номери мобільних телефонів свідків та витребувати дані стосовно них та інших номерів мобільних телефонів у операторів мобільного зв`язку. Таким чином, постанова слідчого є невмотивованою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 3 класу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 3 класу ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області юриста 3 класу ОСОБА_3 вирішити вимоги клопотання адвоката ОСОБА_4 щодо встановлення номерів мобільних телефонів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також отримати від операторів мобільного зв`язку відомості про здійснення вказаними особами дзвінків з прив`язкою до місцевості мобільних терміналів абонентів систем зв`язку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя