Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шевцової Н.В.

при секретарі Магась Ю.О.

за участю прокурора Підлобного Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Знам'янка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого охоронником в обласній бальнеологічній лікарні м. Знамянка, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 20.12.2007 року Соломянським районним судом м. Києва, за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки,

за ч. 2 ст. 296 КК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, військовозобов'язаного запасу, ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_11, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, військовозобов'язаного, ІНФОРМАЦІЯ_12, раніше судимого 23.07.2008 року Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.1 КК України, призначено покарання у виді штрафу в сумі 510 грн,

за ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 скоїли хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб з наступних обставин.

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2С 06.03.2010 року о 02:30 годин, маючи умисел на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та реалізовуючи його, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, прийшли на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_4, що розташоване за адресою вул.Леніна 208 в с.Мошорине Знам'янського району Кіровоградської області, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з приводу виниклої сварки, яка відбулась не задовго до цього, між мешканцями вказаного будинку та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, останні за попередньою змовою, незважаючи на вимоги власниці вказаного домоволодіння ОСОБА_4 покинути територію її домоволодіння , вчинили хуліганство. А саме, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, уперто не припиняючи свої злочинні дії, впродовж довгого часу, з метою доведення свого умислу до кінця, зламали дерев'яний паркан розмірами 2х1,6 м., вартістю 224 грн. 00 коп., що огороджував територію домоволодіння ОСОБА_4 з якого виламали собі дерев'яні дошки. Після чого, грубо порушуючи спокій ОСОБА_4 та мешканців її будинку, висловлюючись на адресу останніх грубою нецензурною лайкою, чим принижували їх гідність, не реагуючи на зауваження, діючи умисно та цілеспрямовано, за допомогою вказаних дошок, розбили лампочку вартістю 2 грн. 50 коп., вибили віконні стекла в будинку, а саме: одне скло розміром 30x30 см, вартістю 6 грн. 30 коп., три скла розмірами Вх25 см., вартістю одне скло 3 грн. 50 коп., на суму 10 грн. 50 коп., три скла розмірами 60x30 см., вартістю одне скло 12 грн. 60 коп., на суму 37 грн. 80 коп., три скла розмірами 30x35 см., вартістю одне скло 7 грн. 35 коп., на суму 22 грн. 05 коп., вибили деревяну раму зі склом розмірами 65х115 см., вартістю 130 грн. 00 коп. Також під час своїх злочинних га протиправних дій зірвали з вікна та спалили тюль розмірами 65x115 см., вартістю 16 грн. 10 коп. Далі, після виконання всіх можливих дій направлених на скоєння хуліганства, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зникли. Вказаними діями завдали ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 449 грн. 25 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що 05.03.2010 року вдень вони були в гостях у потерпілого, розписали спиртні напої. Між ними почалася спір та бійка, в ході якої йому наносили удари. Після цього вони разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на протязі вечора розписали спиртні напої, а вночі вирішили піти до попрілої розібратися з приводу сварки. Приблизно о 2-3 годині вони прийшли до домоволодіння, виламали штахет із забору, повибивали вікна, підпалили штору, висловлювались нецензурною лайкою. Почувши дитячий плач припинили свої дії, самі прийшли до сільської ради та розповіли про злочин. В скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що 05.03.2010 року вдень він йшов повз будинку потерпілої та бачив, як бють ОСОБА_1 Після цього вони разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на пішли пити пиво, а вночі вирішили піти до попрілої розібратися з приводу сварки. Приблизно о 2-3 годині вони прийшли до домоволодіння, виламали штахет із забору, повибивали вікна, підпалили штору, висловлювались нецензурною лайкою. Почувши дитячий плач припинили свої дії, самі прийшли до сільської ради та розповіли про злочин. В скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що 05.03.2010 року вдень він зустрів ОСОБА_1, від якого дізнався, що його образили ОСОБА_4 та її зять. Після розпиття спиртних напоїв вони разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вночі вирішили піти до потерпілої розібратися. Приблизно о 2-3 годині вони прийшли до домоволодіння, виламали штахет із забору, повибивали вікна, підпалили штору, висловлювались нецензурною лайкою. Почувши дитячий плач припинили свої дії. В скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, доведена в повному обсязі дослідженими в суді доказами.

З оголошених в судовому засіданні показів, даних на досудовому слідстві показів потерпілої ОСОБА_4, яка виїхала на роботу за межі України, вбачається, щоприблизно о 2:30 хв. 06.03.2010 року, в той час коли діти спали, її зять ОСОБА_6 повідомив їй, що до їх двору ідуть ОСОБА_1, ОСОБА_3С, ОСОБА_2С та ще один незнайомий їй чоловік. Хтось з них розбив лампочку, яка знаходилася на стіні будинку та освітлювала двір. Перед цим вона бачила, що у двір вони зайшли з деревяними палками. Потім вказані хлопці почали бити палками скло у вікнах будинку, хто саме і де бив вікна вона сказати не може. Вона бачила, як ОСОБА_1 розбив скло у вікні у коридорі, так як на той час вона знаходилася у коридорі. Під час цього вказані особи висловлювалися на їх адресу грубою нецензурною лайкою, на прохання припинити свої дії не реагували. Вони повибивали скло у десяти вікнах (одне скло у вікні розміром 30х30 см., вибита одна рама зі склом розмірами 65х115 см., у восьми віконних рамах розбито по три скла розмірами 20х25 см., 60х30 см., 30х35 см.). Вона запитала у ОСОБА_1, чого вони рвуться до їх будинку, на що той почав висловлюватися грубою нецензурною лайкою, та казати, що він розправиться з її ріднею. Вона почала просити їх припинити свої дії, так як в будинку знаходяться малі діти, але вони не реагували, продовжували бити скло у вікнах. Далі вона бачила, що ОСОБА_1 зірвав з забору металеву калитку та кинув її по вхідних дверях будинку. Хтось з хлопців зірвав з вікна тюль та почав підпалювати її. Далі хлопці вирвали вхідні двері і зайшли до коридору, почали підпалювати ганчірки, вони чули запах диму. Зять ОСОБА_7 тримав вхідні двері до приміщення будинку. Також може додати, що вказані хуліганські дії продовжувалися біля однієї години. Вказані хлопці, зривали штахет з огорожі, та ним продовжували вибивати скло у вікнах. Чому вони рвалися до будинку, їй не відомо. Також коли ОСОБА_1 намагався пролізти у вікно, вона взяла чайник з кипятком і вилила воду на ОСОБА_1 Далі вона вигукнула, що викликала міліцію. Потім всі вказані хлопці пішли з двору, біля калитки ОСОБА_1 промовив, що до будинку їм не попасти. Раніше з вказаними хлопцями у них ніяких інцидентів не було, мета їх візиту їй не зрозуміла та не відома. Крім того вона виявила пошкоджений паркан 2х1,6 м., та лампочку на 100 Вт..(а.с.28-29)

Показами свідка ОСОБА_8, який за місцем проживання не перебуває, встановлено, що приблизно о 2-3 год. 6.03.2010 року, він разом з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підійшли до забору потерпілої і кожен зламали по одній штахеті, так як боялися, що ОСОБА_4 знов вибіжать з якимись предметами і почнуть їм наносити тілесні ушкодження. Штахети взяли з метою оборони, якщо ОСОБА_4 не захочуть з нами спілкуватися нормально. Він точно не памятає, заходив він у двір чи ні, лише памятає, що він стояв на дорозі біля двору. Памятає, що світло біля будинку не горіло. Памятає, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були біля будинку, стукали по вікнах, чув дзвін розбитих вікон, але хто саме і що там робив не бачив і не памятає. В будинку також світло не запалювалося. Лише чув, що господарі будинку неодноразово кричали на них, просили припинити свої дії, так як в будинку знаходяться діти. Також чув, що всі на адресу один одного висловлювалися грубою нецензурною лайкою. Це діяння продовжувалося на протязі приблизно 40 хвилин. (а.с.59-60).

З протоколу огляду місця події від 06.03.2010 року, вбачається, що було оглянуто домоволодіння за адресою вул.Леніна 208 с.Мошорине Знамянського району Кіровоградської області та виявлені розбиті вікна. (а.с.5)

Згідно довідок станом на 06.03.2010 року, вартість віконного скла, завтовшки 4 мм., розмірами 30 х 30 см. складала 6 грн. 30 коп., 20 х 25 см., складала 3 грн. 50 коп., 60 х 30 см., складала 12 грн. 60 коп., 30 х 35 см., складала 7 грн. 35 коп., а також станом на 6.03.2010 року, вартість деревяної рами зі склом, завтовшки 4 мм., розмірами: - 65 х 115 см., складала 130 грн. 00 коп.. (а.с.20). Станом на 06.03.2010 року, вартість однієї секції деревяного штахетного забору, розмірами: довжиною 2 м., висотою 1,6 м., складала 224 грн.(а.с.21). Станом на )6.03.2010 року, вартість тюлі на вікно, розмірами 65 х 115 см., складала 16 грн. 10 коп.. (а.с.22). Станом на 6.03.2010 року, вартість лампочки на 100 Вт., складала 2 грн. 50 коп.. (а.с.23).

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб доведена. Вина підсудного ОСОБА_2 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб доведена. Вина підсудного ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб доведена.

Дії підсудних правильно кваліфіковані з ч. 2 ст. 296 КК України, Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось знищенням чи пошкодженням майна, яке особа тривалий час уперто не припиняла. В даному випадку своїми діями підсудні, використавши нікчемний привід, в нічний час, грубо порушували громадський порядок, на протязі тривалого часу не припиняли своїх дій, пошкодили вікна потерпілої, висловлювались грубою нецензурною лайкою.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного підсудним закінченого злочину, які закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_1, що він раніше судимий, скоїв злочин в період звільнення від відбуття покарання, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпіла претензій до нього не має, працює.

До обставин, які пом'якшують покарання ОСОБА_1 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного підсудним закінченого злочину, які закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_2, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпіла претензій до нього не має.

До обставин, які пом'якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного підсудним закінченого злочину, які закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_3, що він не має судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, потерпіла претензій до нього не має.

До обставин, які пом'якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3, суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_1, особу підсудного, наявність обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши покарання за попереднім вироком Соломянського районного суду м. Києва від 20.12.2007 року.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_2, особу підсудного, наявність обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбуття покарання з іспитовим строком.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3, особу підсудного, наявність обставин, які пом'якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбуття покарання з іспитовим строком.

На підставі викладеного, керуючись ст. 323 324, КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соломянського районного суду м. Києва від 20.12.2007 року у вигляді 3 років позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 підписку про невиїзд- змінити до вступу вироку в законну силу на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з 19.10.2010 року.

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 обов'язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжно заходу відносно ОСОБА_2 - підписку про невиїзд - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов'язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжно заходу відносно ОСОБА_3 - підписку про невиїзд - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб після проголошення вироку.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду Шевцова Н.В.