ПОСТАНОВА

Справа №5-54/10

05 жовтня 2010 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча Б.С.

при секретарі: Юрченко Т.Р.

з участю прокурора: Мельник Н.І.

представника КВІ: ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання КВІ Черняхівського району про скасування звільнення від відбування покарання, щодо засудженого:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, неодружений, зі слів не має постійного місця проживання та реєстрації місця проживання, засуджений вироком Черняхівського райсуду від 19.04.2010 року до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 19.04.2010 року ОСОБА_2 засуджений на три роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст.76 КК України на нього покладено обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

В звязку із невиконанням ОСОБА_2 покладених на нього обовязків КВІ Черняхівського району звернулася до суду із поданням про скасування звільнення від покарання щодо нього.

В обґрунтування подання зазначено, що засуджений з 07.05.2010 року поставлений на облік в КВІ. При постановці на облік засуджений вказав адресою свого постійного місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_4. Після цього на реєстрацію до КВІ жодного разу не зявився, у вказаному ним місці проживання був відсутній. Будучи доставленим до КВІ приводом 26.07.2010 року, засуджений вказав, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5. Після цього продовжив ухилятися від явки до органів кримінально-виконавчої інспекції, а за вказаним місцем поживання у с.Дубовець не проживав, тобто не виконав покладені на нього обовязки.

В судовому засіданні представники КВІ та прокурор висловили думку про необхідність скасування щодо засудженого звільнення від покарання в звязку із вищевикладеними обставинами та направлення його в місця позбавлення волі. ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував. Назвати поважні причини, які не давали змоги зявитися до органів КВІ, або повідомити про зміну свого місця проживання не зміг. При цьому повідомив, що і судом при проголошенні вироку, і представником КВІ йому розяснювався порядок звільнення від покарання з випробуванням та порядок виконання покладених на нього судом обовязків. Зазначив, що є особою без постійного місця проживання, після винесення вироку до КВІ не зявлявся, хоча давав відповідну підписку суду, в якій зазначав, що живе у с.Щербини. В дійсності проживав у різних місцях (на вулиці, в каналізаційних люках тощо). В липні 2010 року його доставили до КВІ працівники міліції, де йому було розяснено, що в разі неявки до КВІ на реєстрацію він може бути направлений в місця позбавлення волі. Після цього до КВІ не зявився жодного разу, не проживав за вказаною ним адресою.

З матеріалів особової справи на засудженого вбачається, що 19.04.2010 року він зобовязався зявитися до КВІ Черняхівського району (а.с.4), в подальшому до КВІ не зявився, в звязку з чим оголошувався в розшук, а 26.07.2010 року був доставлений до КВІ, де йому під розписку розяснені покладені на нього судом обовязки, встановлені дні явки на реєстрацію (а.с.5-29). Після цього ОСОБА_2 продовжив невиконання покладених на нього вироком суду обовязків: не зявлявся на реєстрацію, у вказаному ним місці проживання фактично не проживав (а.с.31-46).

Сам засуджений в судовому засіданні підтвердив ці обставини, а також вказав, що за цей час будь-яких поважних причин не виконувати покладені вироком суду обовязки в нього не було.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 покладені на нього вироком суду обовязки не виконав. Ці обставини свідчать, що він не став на шлях виправлення, а мета, з якою до нього був застосований іспитовий строк судом, не досягнута. В судовому засіданні фактично сам підтвердив невиконання покладених на нього вироком суду обовязків без поважних причин. За таких обставин суд скасовує звільнення від покарання з випробуванням і направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід засудженому до вступу постанови в законну силу суд вважає за доцільне обрати взяття під варту, оскільки він тривалий час перебував у розшуку і його місцезнаходження не було відоме.

Зі слів засудженого на час розгляду він подання відбуває покарання за скоєння адміністративного правопорушення.

Строк відбування покарання засудженому слід рахувати з часу його затримання за даною постановою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.166 КВК України, ст.78 ч.2 КК України, ст.408-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Скасувати звільнення від покарання, призначене вироком Черняхівського райсуду Житомирської області від 19.04.2010 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.3 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі та направити його для відбування покарання у вигляді трьох років позбавлення волі реально.

До вступу постанови в законну силу обрати ОСОБА_2 запобіжний захід взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з часу його затримання за цією постановою.

Копію постанови направити начальнику Черняхівського РВ УМВС України в Житомирській області для організації виконання, якого також зобовязати про її виконання письмово повідомити суд.

Для контролю копію постанови направити прокурору Черняхівського району.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом 7 (семи) діб після її проголошення, а особою, направленою для відбування покарання, в той же термін з часу вручення копії постанови.

Головуючий-суддя: Б.С. Моніч