Справа № 169/676/15-к
Провадження № 1-кп/169/96/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Головно Любомльського району Волинської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, з професійно-технічною освітою, одруженої, громадянки України, раніше несудимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та угоду про примирення, укладену 20 листопада 2015 року між представником потерпілого Фермерського господарства «Відродження Ружин» - ОСОБА_4 , та обвинуваченою ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 19 вересня 2015 року близько 18 години, маючи вільний доступ до приміщення свинарника, що знаходиться в с. Ружин Турійського району Волинської області та належить Фермерському господарству «Відродження Ружин», з корисливих мотивів умисно таємно викрала із вказаного приміщення два порося: вагою 9,6 кг, вартістю 576 грн, та вагою 9,9 кг, вартістю 594 грн, чим завдала потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1170 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

20 листопада 2015 року між представником потерпілого та обвинуваченою укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачена повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і щиро розкаюється у вчиненому; сторони угоди констатують факт добровільності її укладення і що завдана потерпілому злочином шкода повністю відшкодована; сторони узгодили, що обвинуваченій призначається покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена та представник потерпілого просили затвердити укладену між ними угоду про примирення, прокурор не заперечувала проти затвердження вказаної угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, правову кваліфікацію органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, завдану злочином шкоду повністю відшкодовано і будь-які претензії майнового чи морального характеру до обвинуваченої відсутні, узгоджене сторонами покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України і відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє та усвідомлює права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою та вид покарання, яке до неї буде застосовано.

Під час судового засідання з`ясовано у представника потерпілого, що він цілком розуміє та усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що в даному випадку відсутні фактичні підстави для визнання винуватості чи обвинувачена не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечувалося у судовому засіданні сторонами угоди.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого обвинуваченою злочину є правильною і підпадає під категорію злочинів, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 20 листопада 2015 року між представником потерпілого Фермерського господарства «Відродження Ружин» - ОСОБА_4 , та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: два порося, передані на відповідальне зберігання потерпілому Фермерському господарству «Відродження Ружин», залишити у володінні останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий