Справа № 464/1425/15-к
пр.№ 1-кп/464/113/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

підсудних ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника потерпілої ОСОБА_11

перекладача ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Стінка, Фрунзівського району, Одеської області, азербайджанця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Стінка, Фрунзівського району, Одеської області, азербайджанця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ірмашли, Шамкірського райну, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в :

підсудний ОСОБА_7 в групі із ОСОБА_7 19 листопада 2014 року близько 00.10 год, перебуваючи біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівська, 12 а у м.Львові, під час конфлікту, який раптово виник між ним та потерпілим ОСОБА_13 , умисно наніс останньому удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого останній впав на асфальт. Після цього, підсудний ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_13 , коли той лежав на землі та наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область голови. Після цього до потерпілого ОСОБА_13 підбіг підсудний ОСОБА_7 та наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, а цей же час підсудний ОСОБА_7 також наніс потерпілому ОСОБА_13 декілька ударів ногою по тулубу. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_7 відійшли від місця події, останній пішов в приміщення піцерії «Ред найт сіті» та через декілька хвилин вийшов взідти та знову підбіг до потерпілого ОСОБА_13 , який лежав на землі і наніс йому один удар кулаком руки в область голови. Внаслідок отриманих ударів потерпілому ОСОБА_13 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови, яка виразилась двома крововиливами в лівій тім`яно-потиличній ділянці голови, одним крововиливом в лобній ділянці голови, одним крововиливом в потиличній ділянці голови, дрібно-вогнищевими крововиливами в стінці лівого бокового шлуночка, діапедезними крововиливами в дні 4-го шлуночка, подовгастому мозку та варолієвому мості, підшкірними крововиливами в м`які тканини різних ділянок голови, переломом кісток носа з кровотечею в дихальні шляхи, крововиливами в легенях, підшкірними крововиливами в параорбітальних ділянках, носі, забійною раною на верхній повіці правого ока, крововиливами на слизових оболонках з ранами на губах, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, тая яка спричинила набряк-набухання мозку та призвела до смерті потерпілого ОСОБА_13 того ж дня.

Крім того, підсудний ОСОБА_7 19 листопада 2014 року близько 00.10 год, перебуваючи біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівська, 12 а у м.Львові, коли потерпілий ОСОБА_14 втрутився у конфліктну ситуацію, яка виникла між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , наніс один удар кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_14 , спричинивши йому рану на слизовій оболонці верхньої губи справа, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 винуватість у вчиненому злочині визнав частково, зокрема, визнав вину у заподіянні ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, однак не визнав вчинення даного злочину групою осіб. Від дачі показань в судовому засіданні відмовився, проте у останньому слові зазначив, що причиною вчинення злочину стала його образа потерпілим, шкодує про вчинене, не бажав смерті потерпілого.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав. Від дачі показань в судовому засіданні відмовився, однак, у останньому слові зазначив, що не наносив ударів потерпілому ОСОБА_13 , оскільки в той час бився з іншим потерпілим.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 винуватість у кримінальних правопорушеннях передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.121 КК України не визнав. Від дачі показань в судовому засіданні відмовився, проте, у останньому слові зазначив, що не вчиняв жодного із вказаних злочинів, потерпілого ОСОБА_15 ніколи не бачив, участі у бійці із потерпілим ОСОБА_13 не приймав, оскільки в той час проводжав дівчину додому, на місце події прийшов коли сама подія вже завершилась.

Незважаючи на часткове визнання вини підсудними ОСОБА_7 та невизнання вини підсудним ОСОБА_7 їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а ОСОБА_7 також і у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, доведена повністю дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_14 , який суду ствердив, що 19.11.2014р. пізно ввечері перебував в піцерії «Ред найт сіті», вживав спиртні напої, в піцерії бачив як підсудних, так і потерпілого ОСОБА_13 з другом. Час від часу виходив на вулицю покурити, під час перебування на вулиці поблизу входу в супермаркет «Наш» почув шум та побачив, що відбувається якась шарпанина між потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , потім почалась бійка. Він намагався втрутитись щоб не наносили ударів, запитав що вони роблять через що ОСОБА_18 наніс йому декілька ударів, два в обличчя, один в плече, після чого він втік з місця події.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду пояснив, що 19.11.2014р. близько 00.00 год., пішов в супермаркет «Наш», де мав зустрітись із друзями та випити кави. Неподалік від входу в супермаркет побачив декілька чоловіків, які про щось сперечались. ОСОБА_20 відійшов в бік із ОСОБА_13 та між ними була голосна суперечка, а потім ОСОБА_20 наніс ОСОБА_13 декілька ударів в голову, від яких той впав. На місці зав`язалась шарпанина, потім він побачив як ОСОБА_18 теж наніс ОСОБА_13 декілька ударів, після чого ОСОБА_20 знов наносив удари ОСОБА_13 , який лежав на землі. ОСОБА_21 участі у бійці не приймав, стояв на відстані кількох метрів від місця події, ударів ОСОБА_13 не наносив. Після бійки ОСОБА_20 пішов в піцерію забрати куртку, після того як вийшов з курткою підбіг до потерпілого, який лежав на землі та ще наніс потерпілому кілька ударів. Після події ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 та дівчина, яка була з ними швидко пішли з місця події.

Показаннями свідка ОСОБА_24 , який суду пояснив, що 19.11.2014р. близько 00.00 год., пішов в супермаркет «Наш», де мав зустрітись із ОСОБА_19 та випити кави. Неподалік від входу в супермаркет побачив декілька чоловіків, які про щось сперечались. ОСОБА_20 відійшов в бік із ОСОБА_13 та між ними була голосна суперечка, а потім ОСОБА_20 наніс ОСОБА_13 декілька ударів в голову, від яких той впав. Чи наносив ще хтось удари не бачив.

Показаннями свідка ОСОБА_25 , який суду пояснив, що 18.11.2014р. з 20.00 год. знаходився в піцерії «Ред найт сіті», бачив в приміщенні піцерії ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , ОСОБА_28 з ними не було. В піцерії перебував досить довго, вже вночі від відвідувачів почув, що на вулиці відбувається бійка, у зв`язку із чим вийшов на вулицю, де побачив побитого потерпілого, навколо якого було багато людей, та побачив, що від місця події відбігали декілька людей, він побіг за ними щоб їх наздогнати, однак це йому не вдалось.Коли він біг за ними вони виражались до нього нецензурною лайкою. Самої бійки він не бачив, зі слів відвідувачів, які були на місці події, потерпілого побили азербайджанці, які перебували в кафе, однак, він не бачив хто саме наносив удари.

Показаннями свідка ОСОБА_29 , який суду пояснив, що 19.11.2014р. біля 00.00 год., після святкування дня народження сина, проходив поблизу супермаркету «Наш», побачив сутичку між двома особами азербайджанської національності та потерпілим ОСОБА_13 , підійшов до них та зробив зауваження, щоб їх заспокоїти, однак це не допомогло та розпочалась бійка. Поряд з ними також була дівчина, яка ще до бійки знімала все на телефон та кричала до потерпілого ОСОБА_13 щоб він показав посвідчення, саме дівчина поводилась агресивно. Ствердив, що удари ОСОБА_13 наносив, на його думку, ОСОБА_21 , а ОСОБА_18 наносив удари іншому чоловікові, який був поряд із ОСОБА_13 , ОСОБА_20 участі у бійці взагалі не приймав, а знаходився далеко від місця події. Від ударів ОСОБА_13 впав, після чого ОСОБА_21 ще наносив удари потерпілому. Після цього ОСОБА_30 і дівчина, яка була з ними втекли з місця події.

Показаннями свідка ОСОБА_31 , яка ствердила, що 18.11.2014р. перебувала разом із ОСОБА_32 у орендованій ними квартирі АДРЕСА_4 , після 23 год. до ОСОБА_28 передзвонив ОСОБА_20 , який скаржився на ОСОБА_23 , що той пішов з дівчиною і залишив його одного, просив прийти до нього в піцерію «Ред найт сіті». Коли вони підійшли до супермаркету «Наш» біля входу побачили ОСОБА_33 , який розмовляв по телефону, вони стояли поруч і чекали коли він закінчить розмову. Під час цього із приміщення вийшов потерпілий ОСОБА_13 із другом, які зробили Саміру зауваження чому він розмовляє не на українській мові. На що останній відповів, що не володіє українською мовою і погано розмовляє російською, на чому конфлікт ніби-то було вичерпано. Однак, інша особа яка була із потерпілим дістав посвідчення та почав говорити, що він працівник міліції, при цьому сильно штовхнув її в плече. Вона запитала для чого він її штовхнув, а також почала знімати їх на камеру мобільного телефону, вимагаючи назвати їх прізвища. Однак, через кілька секунд розпочалась бійка, і вона припинила знімати, а намагалась припинити бійку. При цьому, із потерпілим ОСОБА_13 бився ОСОБА_20 , а вона з ОСОБА_17 намагались їх розтягти, однак друг потерпілого наніс удар ОСОБА_17 , на що останній також відповів ударом в обличчя. Потім до потерпілого підійшов ще один його друг, який допоміг йому встати, після чого бійка припинилась і вони швидко пішли з місця події. ОСОБА_27 на місці події не було, ударів він нікому не наносив, побачила його неподалік коли бійка вже припинилась і вони всі разом пішли.

Показаннями свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які суду ствердили, що працюють в піцерії «Ред найт сіті», режим роботи закладу до 05 год. ранку. В ніч з 18.11.2014р. на 19.11.2014р. в кафе відпочивали ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , також пізніше в кафе прийшов потерпілий ОСОБА_13 із другом, які були нетверезі. Жодних конфліктів в приміщенні закладу не виникало. Однак, після 24 год. від відвідувачів закладу дізнались, що на вулиці відбулась бійка за участю кількох азербайджанців, які побили потерпілого ОСОБА_13 , також хтось сказав, що це були ті особи, які відпочивали в кафе.

Даними протоколу огляду місця події від 19.11.2014р. з якого вбачається, що предметом огляду є прилегла територія до супермаркету «Наш», що по вул.Сихівська у м.Львові на площі якої виявлено значну кількість слідів крові, слідів речовини біологічного походження, недопалки сигарет, банки з-під напою «Рево», які було вилучено.

т.2 а.к.п. 24-31, 35-66

Даними протоколу огляду місця події від 20.11.2014р. з якого вбачається, що предметом огляду є одяг підсудного ОСОБА_7 , виданий ним у приміщенні Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, який вилучено .

т.3 а.к.п. 123-125

Даними протоколу огляду місця події від 20.11.2014р. з якого вбачається, що предметом огляду є одяг підсудного ОСОБА_7 , виданий ним у приміщенні Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, який вилучено .

т.3 а.к.п. 129-131

Даними протоколу слідчого експерименту від 23.01.2015р. та дослідженого відеозапису вказаної слідчої дії, під час якого підсудний ОСОБА_7 детально розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме місце, де між ним та потерпілим виник конфлікт, місце де наносив потерпілому удари, кількість нанесених ударів .

т.4 а.к.п 169-172

Даними протоколу слідчого експерименту від 23.01.2015р. та дослідженого відеозапису вказаної слідчої дії, під час якого підсудний ОСОБА_7 детально розповів та показав де перебував на час вчинення кримінального правопорушення, місце, де виник конфлікт, місце де наніс удар потерпілому ОСОБА_14

т.4 а.к.п 161-164

Із висновків експерта №940/2014 від 18.12.2014р., №1687/2014-ім від 20.11.2014р., №3726/2014-т, 2918-2919/2014 від 02.12.2014р. зроблених в результаті судово-медичної, імунологічної, токсикологічної експертиз, вбачається, що смерть ОСОБА_13 настала в результаті тупої травми голови, яка виразилась крововиливами в стінку лівого бокового шлуночка, в тканину подовгастого мозку та варолієвого моста, підшкірними крововиливами в м`які тканини різнихділянок голови, переломом кісток носа з кровотечею в дихальні шляхи, крововиливамив легенях, підшкірними крововиливами в параорбітальних дялянках, носі, забійною раною на верхній повіці правого ока, крововиливами на слизових оболонках з ранами на губах, що спричинило набряк-набухання мозку та смерті. Вказана тупа травма голови у ОСОБА_13 являється прижиттєвою, могла утворитись в короткому проміжку часу до настання його смерті в результаті неодноразової дії тупих пердметів (очевидно ударів кулаками чи іншими тупими предметами) та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (за сукупністю виявлених ушкоджень на голові та лицевому черепі) на момент спричинення. Виходячи із характеру та особливостей вказаної травми голови у потерпілого слід вважати, що дані тілесні ушкодження не могли утворитись від падіння з висоти власного росту У крові та сечі ОСОБА_13 виявлено етиловий спирт в кількості 1,42 та 1,81 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

т.2 а.к.п. 10-16, 17-18, 19, 20-21

Із висновків експертів №1816/2014-ім від 26.12.2014 р., №463/2014ц, зроблених в результаті проведення судово-медичної імунологічної та судово-медичної цитологічної експертиз, вбачається, що у двох слідах на штанах та у одному сліді на правому мокасині ОСОБА_28 виявлена кров людини і антиген-А, що не виключає можливість походження даної крові від будь-якої людини з групою крові А з ізогемаглютинінами анти-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_13 . В накладеннях речовини бурого кольору в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин правої руки ОСОБА_28 виявлено кров людини, та антиген- А і -В ізосерологічної системи АВ0, статева належність якої не встановлена, відтак, така може походити від осіб з групою крові ОСОБА_36 і групою крові ОСОБА_37 , за рахунок їх змішування, у т.ч. і від ОСОБА_13 і ОСОБА_28 .

т.3 а.к.п. 68-70

Із висновку експерта №1820/2014-ім від 06.01.2015р., зробленого в результаті проведення судово-медичної імунологічної експертизи, вбачається, що у слідах на джинсах та ремені ОСОБА_13 виявлена кров людини і антиген-В, що не виключає можливість походження даної крові від будь-якої людини з групою крові В з ізогемаглютинінами анти-А, в тому числі і від підсудних ОСОБА_38 .

т.3 а.к.п. 68-70

Із висновків експертів №1893/2014-ім від 08.01.2015 р., №1886/2014-ім від 20.01.2015 р., зроблених в результаті проведення судово-медичних імунологічних експертиз, вбачається, що в слідах змивів на марлевих тампонах, вилучених при огляді місця події 19.11.2014р по вул. Сихівська,12а у м.Львові, виявлена кров людини та антиген А ізосерологічної системи АВ0, який може походити за рахунок крові особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від ОСОБА_13 .

т.4 а.к.п. 22-25, 32-35

Із висновку експерта №19/15 від 20.01.2015р., зробленого в результаті судово-медичної експертизи, вбачається, що у потерпілого ОСОБА_14 виявлено рубець на слизовій оболонці верхньої губи справа, який являється слідом загоєної рани, яка заподіяна 19.11.2014р. від удару рукою стисненою в кулак, та відноситься до легкого тілесного ушкодження.

т. 4 а.к.п. 52

Речовими доказами оглянутими в судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердили, що загиблий ОСОБА_13 був їх сином та чоловіком, 18.11.2014р. пішов на роботу, з якої не повернувся, а їм наступного дня повідомили про його смерть. Про обставини вчинення кримінального правопорушення їм нічого не відомо. Цивільний позов повністю підтримали, просять задоволити

Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість підсудних ОСОБА_39 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення перебаченого ч.2 ст.121 КК України, а ОСОБА_7 також і у вчиненні кримінального правопорушення перебаченого ч.1 ст.125 КК України .

Суд критично оцінює показання підсудного ОСОБА_7 щодо невизнання обвинувачення в частині нанесення ударів потерпілому ОСОБА_13 , оскільки такі спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_19 , які зазначили, що удари потерпілому наносили дві особи, а також показаннями свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , які ствердили, що зі слів очевидців їм стало відомо, що удари потерпілому наносила не одна, а декілька осіб, даними висновку судової імунологічної експертизи, згідно якої кров виявлена на штанах та взутті ОСОБА_28 може походити від потерпілого ОСОБА_13 , що в сукупності підтверджує його участь у завданні ударів потерпілому ОСОБА_13 .

Твердження захисту про недопустимість такого доказу як протокол огляду місця події від 19.11.2014 р., яким оглянуто квартиру АДРЕСА_5 є необгрунтованим, зважаючи на положення ч.1 ст. 233 КПК України, згідно якої проникнення до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою можливе як на підставі ухвали слідчого судді, так і за наявності добровільною згоди особи, яка ними володіє. Згода на такий огляд була надана власником квартири АДРЕСА_5 , а право володіння чи користування таким підсудними жодною правовою підставою не мотивоване.

Проте, вказаний доказ не приймається судом до уваги з огляду на те, що не містить жодних даних, які б підтверджували обставини щодо вини чи невинуватості підсудних у вчиненні кримінального правопорушення. Речі, які були вилучені в процесі огляду не є ані предметом, ані знаряддям правопорушення та не містять жодних слідів його вчиненння.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі вищезазначені докази та оцінюючи їх в сукупності, суд розцінює показання підсудного в частині заперечення вини як обрану форму захисту спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_7 за ч.2 ст.121КК України є вірною, оскільки він у групі осіб умисно спричинив ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_7 за ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України є вірною, оскільки він у групі осіб умисно спричинив ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього, а також спричинив потерпілому ОСОБА_42 легкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 чт.121 КК України відносно ОСОБА_13 обвинувачується також ОСОБА_8 , зокрема, у тому що він у групі із ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, 19 листопада 2014 року близько 00.10 год, перебував біля супермаркету «Наш», що по вул. Сихівська, 12 а у м.Львові, під час конфлікту, який раптово виник між потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , в процесі якого останній умисно наніс ОСОБА_13 удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого ОСОБА_13 впав на асфальт, після чого підсудний ОСОБА_7 підійшов до потерпілого ОСОБА_13 , коли той лежав на землі та наніс йому декілька ударів кулаками обох рук в область голови. Після цього до потерпілого ОСОБА_13 підбіг підсудний ОСОБА_7 та наніс йому декілька ударів ногами по тулубу, а цей же час підсудний ОСОБА_7 також наніс потерпілому ОСОБА_13 декілька ударів ногою по тулубу. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_7 відійшли від місця події, останній пішов в приміщення піцерії «Ред найт сіті» та через декілька хвилин вийшов звідти та знову підбіг до потерпілого ОСОБА_13 , який лежав на землі і наніс йому один удар кулаком руки в область голови. Після чого ОСОБА_8 підійшов до потерпілого та наніс один удар ногою в область тулуба ОСОБА_13 . Внаслідок отриманих ударів потерпілому ОСОБА_13 було спричинено тупу травму голови у вигляді двох вогнищевих крововиливів в лівій тім`яно-потиличній ділянці голови, одного вогнищевого крововиливу в длобній ділянці голови, одного вогнищевого крововиливу в потиличній ділянці голови, дрібно-вогнищевих крововиливів в стінці лівого бокового шлуночка, діапедезних крововиливів в дні 4-го шлуночка, подовгастому мозку та варолієвому мості, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та в подальшому призвела до смерті потерпілого ОСОБА_13 .

Проте, суд вважає, що вказане обвинувачення щодо ОСОБА_8 в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження, виходячи з наступного.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_29 , потерпілий ОСОБА_14 зазначали, що участь у нанесені ударів ОСОБА_13 приймали двоє осіб. Про участь третьої особи не зазначив жоден із свідків, в тому числі і безпосередні очевидці події. Лише потерпілий ОСОБА_14 при повторному допиті не категорично зазначив, що якась третя особа, після події, нанесла один удар ОСОБА_13 ногою, однак, не зміг вказати хто саме та не вказував про таку при первинному допиті, що ставить під сумнів такі його показання.

Заначені дані, а саме про участь у події лише двох осіб, свідчать і дані протоколу впізнання, проведеного за участю свідка ОСОБА_19 , який при пред`явленні осіб для впізнання вказав на ОСОБА_27 як на особу, яка перебувала неподалік місця події, однак жодних активних дій до потерпілого ОСОБА_13 з її сторони не було (т.2 а.с.318-319) .

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні зазначив, що більшість ударів потерпілому наносила лише одна особа і що це був ОСОБА_21 .

Однак, суд вважає, що дані показання свідка ОСОБА_29 не свідчать про доведеність вини ОСОБА_27 з огляду на наступні обставини.

Даючи показання в суді свідок ОСОБА_29 зазначив, що участь у бійці приймали лише дві особи азербайджанської національності, вказавши, що це ОСОБА_18 і ОСОБА_21 , та детально описав ті дії ОСОБА_27 у відношенні ОСОБА_13 , які були вчинені підсудним ОСОБА_43 , одноосібне вчинення яких останнім і визнається. При цьому, у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 зазначив, що ОСОБА_20 взагалі не приймав участі у бійці та перебував на відстані декількох метрів від місця події, хоча останній визнав свою участь у нанесенні ударів потерпілому.

Відтак, суд вважає, що свідком ОСОБА_29 в судовому засіданні переплутані особа підсудного ОСОБА_26 із особою ОСОБА_27 , що може бути зумовлено візуальною схожістю підсудних за ознакою національної приналежності.

Про таке свідчать і дані протоколів впізнання від 19.11.2014р. (т.2 а.с.315-316, т.2 а.с.333-335, т.2 а.с.330-331), які були проведені за участю свідка ОСОБА_29 , з яких вбачається, що останній при впізнанні ОСОБА_27 зазначив, що не може сказати що ця особа виражалась до потерпілих нецензурною лайкою та наносила їм удари, а також не впевнений, що ця особа перебувала на місці події від її початку. Натомість при впізнанні ОСОБА_26 свідок ОСОБА_29 категорично зазначив, що впізнає останнього як особу, яка 19.11.2014р. нанесла ОСОБА_13 декілька ударів в обличчя, від чого останній впав на землю, а після того нанесла ще декілька ударів ногами в область голови та тулуба.

Як вбачається із висновку імунологічної екпертизи №№1817/2014-ім від 30.12.2014р. (т.3 а.с.262-267) кров ОСОБА_13 відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти-В, а усіх підсудних до групи В, з ізогемаглютиніном анти-А. У слідах на одязі та взутті ОСОБА_27 виявлено лише кров людини групи В, з ізогемаглютиніном анти-В, яка може походити від будь-якої особи з вказаною групою, в т.ч. і самих підсудних. Відтак, крові, яка могла б походити від ОСОБА_13 на одязі та взутті підсудного ОСОБА_8 не виявлено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_44 ствердила, що 18.11.2014р. пізно ввечері перебувала у піцерії «Ред найт сіті» із друзями, у тому ж закладі знаходились ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які є знайомими її чоловіка. Після 23 год. вони зібралась іти додому та вийшла з піцерії, через декілька хвилин за нею вийшов ОСОБА_21 , який запропонував провести її додому, на що вона погодилась. Оскільки вона проживає досить далеко від піцерії, йшли вони близько 40 хвилин, розмовляли по дорозі та зупинялись коли ОСОБА_21 курив. Додому вона прийшла близько 00.00 год., на дорогу назад до піцерії необхідно 20-25 хвилин.

Повідомлені свідком обставини щодо часу витраченого на дорогу до місця проживання свідка від піцерії «Ред сіті найт» підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом слідчого екперементу за участю підсудного ОСОБА_27 , який показав шлях, який був ним виконаний в ніч з 18.11.2014р. на 19.11.2014р.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються і дослідженим в судовому засіданні відеозаписом із камер спостереження супермаркету «Наш», з якого вбачається, що ОСОБА_21 о 23.02 год. пішов з приміщення піцерії, взявши куртку, а повернувся до супермаркету «Наш» зі сторони вулиці 19.11.2014р. о 00.14 год. Крім того, із вказаного відеозапису вбачається, що після того як ОСОБА_21 о 00.14 год. повернувся до нього підійшли ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та свідок ОСОБА_45 , які о 00.17 год. швидко направляються в сторону місця події та зникають із поля зору камери, при цьому, ОСОБА_21 зробив кілька кроків, однак, повернувся назад, не дійшовши до місця події .

Крім того, згідно формулювання обвинувачення у обвинувальному акті підсудному ОСОБА_8 вмінено у вину нанесення ОСОБА_13 лише одного удару по тулубу, при цьому, поза увагою залишено висновок судово-медичної експертизи щодо локалізації тілесних ушкоджень лише на голові та обличчі ОСОБА_13 і те, що причиною смерті стали тілесні ушкодження у вигляді тупої травми голови.

Проте, незавжаючи на зазначене нанесення підсудним ОСОБА_8 навіть одного удару ОСОБА_13 та заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті, достатніми, належними та допустими доказами стороною обвинувачення не доведена, а тому ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України слід виправдати .

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 29 червня 2014 року близько 03.15 год. в групі із невстановленою слідством особою, перебуваючи по АДРЕСА_6 , вчинив напад на потерпілого ОСОБА_15 з метою заволодіння його майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я в момент заподіяння. Під час нападу підсудний ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_15 удар рукою в обличчя, спричинивши йому перелом кута нижньої щелепи зліва, синець в ділянці нижньої щелепи зліва, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_15 втратив свідомість, після чого підсудний ОСОБА_8 разом із невстановленою особою заволодів майном потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Prestigio», вартістю 1299 грн., із картою пам`яті, вартістю 99 грн, двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Лайф», вартістю 20 грн. кожна, золотим перстенем, вартістю 497 грн., шкіряним гаманцем, вартістю 100 грн., у якому знаходились посвідчення водія на ім`я потерпілого ОСОБА_15 , доручення на автомобіль, кредитні картки та гроші в сумі 300 грн., завдавши потерпілому матеріальної шкоди в сумі 2 335 грн.

Стороною обвинувачення вина підсудного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обгрунтовується показаннями потерпілого ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , даними аналітичної довідки, яка складена на підставі даних роздруківок щодо з`єднань із викраденого мобільного телефону потерпілого ОСОБА_15 та даних відповіді ПТ «Ломбард Скарбниця», про те, що викрадений у потерпілого телефон у них не закладався.

Проте, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 зазначив, що 29.06.2014р. пізно вночі повертався додому із бару «Візит», проходячи по вул.Антоненка-Давидовича побачив неподалік двох осіб, чи були це особи кавказької національності вказати не може, оскільки їх не роздивився, а перейшов на іншу сторону вулиці, лише почув кілька слів на незрозумілій мові, але якій конкретно теж не знає. Пройшовши близько 70 метрів зупинився справити природні потреби. Почувши позаду якийсь рух повернувся і відчув сильний удар в обличчя від якого впав та втратив свідомість. Прийшовши через деякий час до тями виявив, що у нього зник телефон, золотий перстень, документи та гроші. ОСОБА_48 візуально йому знайомий, оскільки до події неодноразово бачив його в кафе «Візит». Не може стверджувати, що ОСОБА_21 вчинив щодо нього злочин оскільки в день події, останнього в цьому кафе та біля нього не було, особу, яка завдала йому удару він не бачив, як і не бачив осіб, які стояли біля бару коли він виходив.

Свідок ОСОБА_49 в судовому засіданні ствердила, що мобільний телефон «Prestigio» вона купила у візуально знайомої особи на ім`я ОСОБА_50 на Краківському ринку, яка повідомила їй що знайшла вказаний телефон у маршрутці. Проте, того ж дня не зумівши розірбатись із вказаним телефоном вона продала його ОСОБА_51 , який працює охоронцем на Краківському ринку.

Свідок ОСОБА_52 в судовому засіданні зазначив, що мобільний телефон «Prestigio» він купив у ОСОБА_53 , яка торгувала на ринку, де він працював охоронцем. Остання повідомила йому, що вказаний телефон їй продала її знайома. Через деякий час вказаний телефон у нього вилучили працівники міліції, які повідомили, що він був викрадений. У вказаному телефоні він бачив фотографії незнайомих людей, на одній із них був ОСОБА_21 , вказані фотографії він видалив.

Відтак, жодна із допитаних осіб не вказала на ОСОБА_27 як на особу, яка вчинила напад на потерпілого ОСОБА_15 або на інші обставини, які б свідчили про його причетність до скоєння вказаного кримінального правопорушення.

Аналітична довідка, складена на підставі даних роздруківки телефонних з`єднань по телефону належному потерпілому ОСОБА_15 , яка була досліджена за участю спеціаліста ОСОБА_54 та відповідь ПТ «Ломбард-Скарбниця» не підтверджують із достатньою достовірністю причетність підсудного до вказаного кримінального правопорушення, оскільки із вказаної довідки вбачається, що за допомогою сім-карти належної підсудному ОСОБА_55 (із номером НОМЕР_1 ) вказаний телефон почав використовуватись лише з 03.08.2014р. з 15.12 год., а до того використовувася після викрадення іншим абонентом, а відповідь ПТ «Ломбард Скарбниця» свідчить про те, що такий телефон не був предметом застави.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип презумпції невинуватості, що також знайшло своє відображення і у нормах кримінально-процесуального кодексу України. При цьому, юридичний зміст принципу презумпції невинуватості включає серед інших і правила про те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, а висновок про виннуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення не може грунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення тлумачаться на її користь (стаття 17 КПК).

Відтак, враховуючи, те, що достатні та достовірні дані, які б підтверджували вчинення ОСОБА_56 нападу з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_15 стороною обвинувачення суду не надані, а сам лише факт використання підсудним викраденого телефону через п`ять днів після його викрадення, за відсутності інших належних, достовірних та достатніх доказів про обставини, що згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, свідчать про наявність сумніву щодо вчинення підсудним кримінального правопорушення, який в силу ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України тлумачиться на його користь, а припущення про його винуватість, що ґрунтується на факті нетривалого користування викраденим мобільним телефоном, не може бути покладено в основу обвинувального вироку, а тому підсудного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення слід виправдати.

При призначенні підсудному ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини, каяття у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, особу підсудного, який раніше не судимий, ніде не працює та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання.

При призначенні підсудному ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме вчинення тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило смерть людини та кримінального правопорушення невеликої тяжкості, каяття у вчиненнні правопорушення невеликої тяжкості, менш активну роль у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, особу підсудного, який раніше не судимий, ніде не працює та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання.

Цивільний позов потерпілих підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Як встановлено судом, наслідком вчинення підсудними кримінального праворушення стала смерть сина та чоловіка позивачів, а також батька неповнолітньої дитини в інтересах якої також заявлено вимоги. Суд вважає, що в зв`язку із смертю сина та чоловіка позивачі зазнали тяжких душевних переживань, через втрату близької людини, їх звичний життєвий уклад був незворотно порушений, чим позивачам спричинено моральної шкоди. Внаслідок втрати чоловіка позивач ОСОБА_10 змушена самостійно виховувати неповнолітню дитину, крім того, неправомірними діями підсудних спричинено моральної шкоди і неповнолітньому сину загиблого, який у зв`язку із смертю батька залишився позбавленим батьківського піклування та виховання, змушений проживати та виховуватись у неповній сім`ї.

Відтак, враховуючи зазначені обставини, глибину та тривалість душевних страждань позивачів, тяжкість вимушених змін та неможливість відновлення звичного життєвого становища, характер вчинених підсудними протиправних дій, а саме тяжкого кримінального правопорушення, що призвело до заподіяння шкоди, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану позивачу ОСОБА_9 моральну шкоду становить 350 000 грн., позивачу ОСОБА_10 350 000 грн. та неповнолітньому ОСОБА_57 350 000 грн.

Відповідно до ст.124 КПК України з підсудних підлягають стягненню витрати на залучення експертів в користь державного бюджету України за проведення дактилоскопічних експертизи в розмірі 1965,60 грн. в рівних частках по 982 грн. 80 коп. з кожного.

Речові докази: одяг підсудних повернути останнім, одяг та особисті речі ОСОБА_13 повернути потерпілій ОСОБА_10 , мобільний телефон «Нокія», паспорт та інші документи на прізвище ОСОБА_58 повернути свідку ОСОБА_58 , паспорти громадянина України підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_7 слід зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили передати в установу за місцем відбування покарання, мобільний телефон «Prestigio», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_15 слід залишити у його власності, СД-диски, сім-карти, посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_13 слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу - тримання під вартою слід залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу згідно ч.1 ст. 377 КПК України слід змінити із тримання під вартою на особисте зобов`язання, зобов`язавши його прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатись за межі м.Львова без відповідного дозволу суду, повідомити суду місце свого проживання у м.Львові та про його зміну. Паспорт громадянина Азербайджану на ім`я ОСОБА_8 , який надає право виїзду за межі України, до набрання вироком законої сили залишити при матеріалах провадження.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання - 9 (дев`ять) років позбавлення волі .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання

за ч.2 ст. 121 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі

за ч.1 ст.125 КК України - штраф в розмірі 850 гривень

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання 7 (сім) років позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.187 КК України та виправдати

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання 19.11.2014 року.
Цивільний позов потерпілих задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_7 солідарно в користь потерпілої ОСОБА_10 350 000 грн. відшкодування завданої їй моральної шкоди та 350 000 грн. відшкодування моральної шкоди в інтересах малолітнього ОСОБА_59 .

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_7 солідарно в користь потерпілої ОСОБА_9 350 000 грн. відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_7 в користь державного бюджету України витрати на залучення експертів по 982 грн. 80 коп. з кожного.

Речові докази: одяг підсудних повернути останнім, одяг та особисті речі ОСОБА_13 повернути потерпілій ОСОБА_10 , мобільний телефон «Нокія», паспорт та інші документи на прізвище ОСОБА_58 повернути свідку ОСОБА_58 , паспорти громадянина України підсудних ОСОБА_7 та ОСОБА_7 - зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили передати в установу за місцем відбування покарання, мобільний телефон «Prestigio», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_15 - залишити у його власності, СД-диски, сім-карти, посвідчення працівника міліції на ім`я ОСОБА_13 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу змінити із тримання під вартою, звільнивши його з під варти з залу суду, на особисте зобов`язання, зобов`язавши його прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатись за межі м.Львова без відповідного дозволу суду, повідомити суду місце свого проживання у м.Львові та його зміну. Паспорт громадянина Азербайджану на ім`я ОСОБА_8 , який надає право виїзду за межі України, до набрання вироком законої сили залишити при матеріалах провадження.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня проголошення, а підсудними ОСОБА_7 та ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуюча: