Код суду 233 Справа № 233/5798/15-к
Вирок
Іменем України
04 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. БілогородкаІзяславського району Хмельницької області, громадянина України,неодруженого, не працює,зареєстрованийта проживаєза адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, -
02.08.2014 р.Ізяславським РВК Хмельницької області старший солдат ОСОБА_4 був призваний на військову службу для проходження військової служби за мобілізацією та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 (умовне найменування польова пошта НОМЕР_2 ), яка підпорядковується та структурно входить до військової частини НОМЕР_3 (умовне найменування польова пошта НОМЕР_4 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2014 р. №163 ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія їдальні взводу матеріального забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2008 р. №519 вантажний автомобіль «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 (надалі «Урал») було введено в стрій вказаної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 21.08.2014 р. №88 вантажний автомобіль «Урал» був тимчасово переданий з військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_3 для виконання завдань у складі 2 гірсько-піхотної роти військової частини НОМЕР_3 в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.
28.08.2014 р. згідно з наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 №1 від 28.08.2014 р. ОСОБА_4 був відряджений у район проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях для виконання завдань за призначенням у складі 2 гірсько-піхотної роти військової частини -польова пошта НОМЕР_4 .
Разом з ОСОБА_4 у складі 2 гірсько-піхотної роти військової частини -польова пошта НОМЕР_4 з 03.09.2014 р. у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях виконували завдання військовослужбовці даної частини прапорщик ОСОБА_5 , старші сержанти ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та рядові ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .
Перебуваючи у зоні проведення антитерористичної операції, 2 гірсько-піхотна рота військової частини польова пошта НОМЕР_4 тимчасово дислокувалася на околиці АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_6 НОМЕР_7 ) поряд з дорогою М03 (автомобільна дорого державного значення Міжнародна автомобільна дорога).
При цьому, польова кухня 2 гірсько-піхотної роти військової частини-польова пошта НОМЕР_4 тимчасово дислокувалася поряд з АДРЕСА_1 (координати НОМЕР_8 НОМЕР_9 ) на відстані приблизно 1,5 км поряд з дорогою М04 (автомобільна дорога державного значення Міжнародна автомобільна дорога).
У зоні проведення антитерористичної операції ОСОБА_4 , будучи водієм вантажного автомобіля «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 у складі 2 гірсько-піхотної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_4 забезпечував перевезення вантажів та особового складу вказаного підрозділу, у тому числі з місця його тимчасової дислокації до місця розташування польової кухні роти, рухаючись через блокпост №Д3, що знаходився на перехресті автомобільних доріг М03 та М04 автомобільного сполучення Луганськ-Донецьк-Красний Луч-Харків у м. Дебальцеве.
ОСОБА_4 за час виконання завдань у зоні проведення антитерористичної операції неодноразово перетинав вказаний блокпост № НОМЕР_10 , достовірно знаючи порядок його проїзду.
ОСОБА_4 , будучи водієм транспортної машин «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 , відповідно до вимог ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. N551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗС України), ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. N548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби ЗС України), зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.
Відповідно до п.31 «Настанови з автомобільної служби радянської армії та військово-морського флоту», введеної в дію наказом Міністра оборони №225, на ОСОБА_4 , як на водія покладено обов`язок знати Правила дорожнього руху, не допускати пригод з автомобільною технікою, вміти управляти закріпленою за ним машиною в день і вночі в різноманітних дорожніх умовах в будь-яку погоду, знати та забезпечувати виконання Правил дорожнього руху.
Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» ОСОБА_4 як учасник дорожнього руху зобов`язаний знати і неухильно дотримуватися вимоги цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (далі - Правила дорожнього руху), ОСОБА_4 як водій транспортного засобу зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом, виконувати вимоги дорожніх знаків.
У відповідності до п.2.2 Додатку 1 до Правил дорожнього руху «Проїзд без зупинки заборонено» ОСОБА_4 як водій транспортного засобу зобов`язаний зупинити рух машини перед дорожнім знаком «Проїзд без зупинки заборонено».
Крім того, ОСОБА_4 у період з 16.05.2012 р. по 18.04.2013 р. проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, під час якої здобув спеціальність «механік-водій багатовісних дизельних автомобілів». Із урахуванням отриманого досвіду, ОСОБА_4 достовірно знає законодавство України, яке регламентує порядок проходження військової служби, правила водіння транспортних машин та відповідальність, яка передбачена за їх порушення.
З 04.10.2014 р. на блокпості №Д3 визначені обов`язки військової служби виконували військовослужбовці військової частини НОМЕР_11 Національної гвардії України.
У відповідності до п.3 Інструкції з обладнання блокпоста та організації служби особовим складом Національної гвардії України, затвердженої наказом Командувача Національної гвардії України від 04.09.2014 р. №258 (далі - Інструкція) блокпост №Д3 в усіх напрямках руху доріг М03 та М04 був обладнаний перешкодами для руху транспортних засобів бетонними блоками та дорожніми знаками.
Так, на автодорозі М03 на відстані 100 м від блокпосту при під`їзді до нього зі сторони м. Харкова по правій стороні руху встановлено перешкоду бетонний блок із дорожнім знаком «STOP» (п.2.2 Додатку 1 до Правил дорожнього руху).
Відповідно до п.п. 5.4. Інструкції, при прориві транспортного засобу через блокпост, тобто перетині без зупинки дорожнього знаку «STOP» і продовженні руху, старший блокпосту подає команду «Прорив» і керує діями військовослужбовців згідно з бойовим розрахунком. Військовослужбовці групи прикриття швидко встановлюють за ходом переміщення транспортного засобу засіб примусової зупинки. Призначені військовослужбовці цієї групи проводять попереджувальні постріли і ведуть вогонь у напрямку автомобіля.
07.10.2014 р. близько 17 год. 30 хв. військовослужбовці військової частини-польова пошта НОМЕР_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на автомобілі «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 під керуванням останнього виїхали з місця тимчасової дислокації 2 гірсько-піхотної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_4 по автодорозі НОМЕР_12 у напрямку польової кухні роти через блокпост № НОМЕР_10 .
При цьому, разом з ОСОБА_4 у кабіні вказаного вантажного автомобіля «Урал» перебували військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , інші військовослужбовці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_6 розмістились у кузові вказаної транспортної машини.
У той же час, 07.10.2014 р. близько 17 год. 45 хв. координатором сектору «С» Національної гвардії України ОСОБА_10 від розвідки сектору «С» отримано інформацію про рух у сторону блокпосту №Д3 м. Дебальцеве зі сторони смт. Луганського Артемівського р-ну Донецької обл., тобто по автодорозі М03 зі сторони м. Харкова вантажного автомобіля невідомої марки з озброєними особами, які здійснюють обстріл блокпостів сектору «С», та який необхідно затримати. Зазначену інформацію ОСОБА_10 передав у це же час старшому блокпосту №Д3 підполковнику ОСОБА_11 .
У свою чергу, підполковник ОСОБА_11 як старший блокпосту №Д3, отримавши вищевказане повідомлення про можливий прорив вантажного автомобілю з озброєними людьми невстановленого збройного формування, діючи з метою не допустити збройного нападу, наказав військовослужбовцям, які входили до складу даного блокпосту, забезпечити унеможливлення «прориву» вантажного автомобілю з озброєними людьми, що рухається у сторону блокпосту автодорогою зі сторони м. Харкова, надавши команду «До бою».
07.10.2014 р. близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_12 , керуючи технічно справним вантажним автомобілем «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 , у світлу пору доби в ясну погоду під`їжджав зі швидкістю 45,5 км/год до блокпосту №Д3, розташованому на перехресті доріг М03 та М04 на околиці м. Дебальцеве Донецької області.
ОСОБА_12 , достовірно знаючи порядок проїзду через блокпост №Д3, візуально спостерігаючи перешкоду для руху транспортних засобів бетонний блок та дорожній знак «STOP» (п. 2.2 Додаток 1 до Правил дорожнього руху «Проїзд без зупинки заборонений»), розташований на дорозі М03 на відстані 100 м від блокпосту №Д3 при під`їзді до нього зі сторони м. Харкова по правій стороні автодороги та маючи технічну можливість зупинити рух даного автомобіля перед вказаним дорожнім знаком, діючи недбало, вирішив в`їхати на блокпост без зупинки, у зв`язку з чим не зменшуючи швидкість наблизився до вищевказаної перешкоди.
У свою чергу, 07.10.2015 р. близько 18 год. 30 хв. підполковник ОСОБА_11 та прапорщик ОСОБА_13 , спостерігаючи, як до блокпосту №Д3, не зменшуючи швидкість, по дорозі М03 зі сторони м. Харкова наближається вантажний автомобіль «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 , який відповідно до орієнтування підлягає можливому затриманню, з метою недопущення прориву вказаного автомобілю через блокпост та збройного нападу, вийшли назустріч автомобілю «Урал», і останній жестом руки подав знак для обов`язкової зупинки руху автомобіля, яким керував ОСОБА_4 , перед дорожнім знаком «STOP» (Проїзд без зупинки заборонений).
Водночас ОСОБА_12 , керуючи технічно справним автомобілем «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, розуміючи, що проїзд на блокпост без зупинки заборонений, а також те, що у випадку такого проїзду його дії можуть бути розцінені як «прорив», в порушення вимог ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України, п.31 «Настанови з автомобільної служби радянської армії та військово-морського флоту», ст.14 Закону України «Про дорожній рух»,п.п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху, перед дорожнім знаком «STOP» не зупинився, безпідставно об`їхавши вищевказану перешкоду для руху транспортних засобів бетонний блок зі знаком «STOP» по зустрічній смузі руху та, не зменшуючи швидкість, продовжив рух.
При цьому, прапорщик ОСОБА_13 , розуміючи при наведених обставинах, що вантажним автомобілем «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 вчиняється «прорив», з метою попередження водія вказаного транспортного засобу про застування зброї у разі продовження ним руху, зробив із ввіреного йому автомату АК-74 два попереджувальні постріли угору, однак рух даної транспортної машини ОСОБА_4 не зупинив та продовжував рух у напрямку блокпосту №Д3, не зменшуючи швидкість.
Зі своєї сторони, військовослужбовці військової частини НОМЕР_11 Національної гвардії України ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які входили до складу блокпосту №Д3, виконуючи команду підполковника ОСОБА_11 «До бою», розуміючи, що вказаний вантажний автомобіль «Урал» порушив порядок в`їзду на блокпост, після попереджувальних пострілів не зупинився, сприймаючи обстановку на даному блокпостіяк «прорив» та діючи у відповідності до вимог п. 5.4 Інструкції з метою недопущення «прориву» невстановленого транспортного засобу через блокпост та подальшого збройного нападу, відкрили вогонь з ввіреної їм вогнепальної зброї - автоматів АК-74 у напрямку автомобіля «Урал 4320» в.н.з НОМЕР_5 , у котрому знаходився ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 лише після відкриття вогню по вантажному автомобілю «Урал 4320» в.н.з НОМЕР_5 застосував екстрене гальмування, зупинивши вказаний транспортний засіб, після чого вогонь по автомобілю був припинений.
Внаслідок наведеного порушення ОСОБА_4 правил водіння транспортної машини «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 , що зумовило відкриття вогню в напрямку даного вантажного автомобіля, пасажири вказаного транспортного засобу отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, зокрема, ОСОБА_6 спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого кульового поранення голови, дотичного кульового поранення лівої тім`яної області голови з вогнепальним осколковим переломом тім`яної кістки пересагітально зліва зі зміщенням кісткових уламків в порожнину черепа, забою головного мозку важкого ступеня з контузійно-геморагічним вогнищем в лівій тім`яно-потиличній ділянці, контузію лівої лобної долі головного мозку; ОСОБА_23 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення голови з пошкодженням речовини головного мозку, від якого останній загинув на місці події.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав повністю,підтвердившифактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, та додатково пояснивши, що не зупинився біля першого бар`єру блокпосту №Д3, так як поспішав, оскільки вони із військовослужбовцями, які знаходилися в автомобілі, хотіли повернутися в розташування їхньої військової частини за темно через небезпеку бути розстріляними вражими гранатометами, що могли ховатися по путі їх слідування.
На трасі стояла велика колона з громадських автомобілів, тож він запізно помітив, що проїхав перший бар`єр. Попереджальних пострілів він не чув через гуркіт мотору керованого ним автомобіля. Зрозумів, що їх «підстрелили», після перших пробоїн у бік пасажиру Ознамець, який сидів біля самих дверей в кабіні. Після цього він зупинив автомобіль.
У скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, та, приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, зокрема, обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена.
Суд кваліфікуєдії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.415 КК України як порушення правил водіння транспортної машини, що спричинилопотерпіломутяжкі тілесні ушкодження та загибельпотерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.4 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_4 , якийвперше притягається до кримінальної відповідальності, характеризується добре як за місцем проходження служби, так і за місцем постійного проживання.
Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.66 КК України враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину(п.1 ч.1), а також часткове відшкодування ним витрат на лікування ОСОБА_6 (ч.2).
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
За наведених обставин суд вважає занеобхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.415 КК України.
З урахуванням тих обставин, ОСОБА_24 :
вперше притягається до кримінальної відповідальності;
весь час проведення досудового та судового слідства по справі за першою вимогою з`являвся до органів досудового розслідування, суду, активно сприяв розкриттю злочину;
за характеристикою, виданою виконкомом Білгородської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за місцем проживання, характеризується як особа, яка користується авторитетом і повагою серед молоді та жителів села, як надійний товариш, відповідальний, доброзичливий, чуйний, який має багато друзів, як врівноважений, спокійний, веселий та всебічно розвинений;
за місцем проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 характеризується як дисциплінований військовослужбовець, який до виконання своїх службових обов`язків та поставлених задач відноситься добре;
а також ту обставину, що дружина військовослужбовця ОСОБА_5 , померлого внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , - ОСОБА_25 на досудовому слідстві заявила про небажання бути потерпілою у дійсному кримінальному провадженні, а постраждалий від злочинних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_6 звернувся до органу досудового розслідування із заявою, в якій просив не визнавати його потерпілим у дійсному кримінальному провадженні, пославшись на те, що не має жодних претензій будь-якого характеру ні до кого, а також те, що інших осіб, яким кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, стороною обвинувачення в якості потерпілих залучено не було, -
суд дістає висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
За наведених підстав ОСОБА_4 належить звільнити від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.75 КК України.
У відповідності до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 5544 грн. та 920,70 грн., відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.373 ч.ч.2,3, 374, 349 ч.3 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
- автомати АК-74 калібру 5,45 мм №№ НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 ;
магазини до автоматів АК-74 в кількості 20 штук (набоями після проведення експертних випробувань) - повернути у військову частину НОМЕР_11 Національної гвардії України;
- автомобіль Урал 4320 військовий номерний знак НОМЕР_5 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у військовій частині НОМЕР_33 , повернути у військову частину (польова пошта НОМЕР_2 );
- 180 гільз, вилучених під час огляду місця події,
один патрон калібру 5,45 мм,вилучений під час огляду місця події,
осереддя кулі, вилучене з правої сторни кузова у відділення зберігання засобів для ремонту автомобіля,
кулю, надану 07.10.2014 р. водієм ОСОБА_4 під час його допиту,
фрагмент оболонки кулі та фрагмент осереддя кулі, які були вилучені при дослідженні трупа гр- ОСОБА_27 ,
фрагмент осереддя кулі, який було знайдено 10.10.2014 р. в кузові автомобіля в порожньому ящику,
три фрагменти оболонки куліта осереддя кулі,які було знайдено 10.10.2014 р. в кузові автомобіля в паливному баку автомобіля «Урал 4320» в.н.з. НОМЕР_5 ,
68 штук куль та 68 штук гільз, отриманих після експериментального відстрілу наданих на дослідження 20 автоматів АК-74,
які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури сил антитерористичної операції, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 користь Нуково-дослідногоекспертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Донецькій області витрати на проведення експертизи №1717 від 14.09.2015 р. в сумі 920 (дев`ятсот двадцять) грн. 70 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя