печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва та Генеральної прокуратури України , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаною скаргою.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він через комітети Верховної Ради України та Службу Безпеки України звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про злочин, вчинений, на його думку, суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Посилаючись на очевидність, на його думку, фактів, викладених в заяві про злочин, та положення ст. 303 КПК України просить зобов`язати відповідальних Генеральної прокуратури України та прокуратури м. Києва внести відомості по вказаній заяві про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, доводи та вимоги скарги підтримала з підстав, викладених в скарзі.

Прокурор Генеральної прокуратури України заперечував проти доводів та вимог скарги, посилаючись на їх необґрунтованість. Заперечення подав в письмовому виді.

Прокурор прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку. Згідно ст. 306 КПК України неявка в судове засідання слідчого чи прокурора, бездіяльність якого оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч.1 ст. 26 КПК України).

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку учасників провадження, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 23.04.2014 до Генеральної прокуратури України найшла заява ОСОБА_4 про злочини передбачені ч.1 ст. 396, ст. 366, ч.2 ст. 256, ч.3 ст. 364, ч.4 ст. 28 КК України, вчинені на його думку суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 при розгляді справи № 761/6721/14-к.

Листом Генеральної прокуратури України від 25.04.2014 заяву направлено до прокуратури м. Києва для розгляду у відповідності до чинного законодавства.

Такі дії прокурорів ґрунтуються на діючому законодавстві з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомленні, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Разом з тим, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах, на що кожен громадянин має невід`ємне право ( п.57 Висновку № 11 за 2008 рік).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Наряду з цим, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством ( п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади»).

Таким чином, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання зави про злочин може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів ( стаття 126 та 120 Конституції України).

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для внесення відомостей по заяві ОСОБА_4 до ЄРДР, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 120, 126 Конституції України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади», ст.ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури м. Києва та Генеральної прокуратури України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1