АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/661/15 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 662/1963/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року вересня місяця «10» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
Головуючої судді:ОСОБА_2 ,
Суддів:ОСОБА_3 ,
при секретарі:ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
З участю прокурора: Захисника-адвоката: Обвинуваченого: Потерпілого:ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000837, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком:

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України;
уродженця с.Ковильне Новотроїцького району
Херсонської області; проживаючого по

АДРЕСА_1 ; в силу ст.89 КК України раніше не судимого,-

засуджено за ч.2 ст.121 КК України - на 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу, тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишена без змін.

Початок строку відбування покарання рахується з 13 вересня 2015 року,;зараховано в строк відбуття покарання час знаходження під вартою в період з 13 вересня 2014 року по 20 листопада 2014 року.

Цивільний позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 12549, 88 гривень.

Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що 13 вересня 2014 року близько 04:00 годин, знаходячись на території автобусної станції, розташованої по АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_11 , раптово виниклої на грунті особистих неприязних стосунків, з метою нанесення тілесного ушкодження останньому, умисно наніс йому два удари металевим предметом в область голови, чим заподіяв потерпілому згідно, висновків судмедекспертизи, тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя, від яких настала смерть ОСОБА_11 .

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_8 , не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, вказує на те, що судом безпідставно не були допитані свідки ОСОБА_12 та його співмешканка, а також не взято до уваги покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . Крім того, не взято до уваги відеозапис з автостанції, на якому чітко видно, що удари ОСОБА_11 він завдавав кулаками, а не металевим предметом; що на момент затримання був тверезим. Судом не враховано, що у нього на утриманні знаходиться троє дітей. Вважає вирок суду щодо нього суворим. Просить винести щодо нього справедливий вирок.

- захисник ОСОБА_10 вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 підлягає безсумнівному скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування вимог КПК України у зв`язку з тим, що докази, на які послався суд при постановленні вироку, не є достовірним підтвердженням вини ОСОБА_8 у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке потягло смерть потерпілого, вирок побудовано на припущеннях. Допитані свідки у судовому засіданні пояснили, що не бачили, щоб ОСОБА_8 наніс потерпілому два удари металевим предметом по голові, а свідок ОСОБА_16 на протязі досудового та судового слідства давала різні покази з приводу кількості нанесених потерпілому ударів. Зазначає, що допит експерта проводиться лише з однією метою роз`яснення висновку експерта, а не дачу відповідей на запитання, які не були предметом дослідження при проведенні експертизи, у зв`язку з чим ці покази експерта у судовому засіданні не можуть бути доказами по справі. Крім того, зазначає, що речовий доказ, а саме, металевий прут, є недопустимим доказом, оскільки отриманий він не в порядку, встановленому КПК України. Просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події злочину.

У запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого та захисника ОСОБА_10 потерпілий ОСОБА_9 посилається на їх безпідставність навівши відповідні доводи, серед яких вказав, що відеозапис з автостанції, тобто з місця скоєння злочину, не існує, бо така не здійснювалася, а саме місце події знаходиться взагалі поза колом огляду відеокамери спостереження. Просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_8 без змін.

Вислухавши обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги і прохали їх задовольнити, потерпілого ОСОБА_9 , який просить подані апеляційні скарги залишити без задоволення, а судове рішення без змін, думку прокурора, який заперечував проти поданих апеляційних скарг і прохав їх залишити без задоволення, а вирок суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами показами свідків: ОСОБА_17 , який у судовому засіданні розповів, що він працює таксистом і 13 вересня 2014 року в нічний час знаходився в автомобілі, який перебував на території автостанції, і він чув та бачив з салону автомобіля тривалу сварку між ОСОБА_8 та іншими невідомими особами, в ході якої ОСОБА_8 наніс удари трьом чоловікам, від яких ті впали на землю, а обвинувачений сів у своє авто та поїхав. Після чого він вийшов з авто і підійшов до місця події та побачив, що один із трьох чоловіків, яким було нанесено удари, продовжував лежати на землі, а з його голови текла кров; показами свідка ОСОБА_13 про те, що вона з ОСОБА_8 13 вересня 2014 року під`їхали на автомобілі до автостанції в смт. Новотроїцьке, де вона вийшла з авто, а ОСОБА_8 заїхав на територію автостанції, і вона була свідком конфліктної ситуації та бачила, що ОСОБА_8 завдав по одному удару кожному з чоловіків, однак вказує, що удари він завдавав кулаком; показами свідка ОСОБА_18 , який показав, що 13 вересня 2014 року він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 перебували на території автостанції в смт. Новотроїцьке і через деякий час до них на автомобілі під`їхав ОСОБА_8 . Спочатку ОСОБА_8 розмовляв лише з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , після чого в розмову втрутився і він. В ході розмови виник конфлікт, причини якого він пояснити не може. Бачив в руках ОСОБА_8 палицю, детальніше охарактеризувати предмет не може, і коли, на його думку, конфлікт було вирішено, почув крик та відчув удар, від якого впав; показами свідка ОСОБА_16 , яка дала майже аналогічні покази з показами свідка ОСОБА_18 , однак зазначила, що бачила, як ОСОБА_8 завдав ОСОБА_11 удари по голові металевим прутом, і у судовому засіданні впевнено вказала на металевий прут, який є речовим доказом по справі; показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які дали аналогічні покази з показами свідка ОСОБА_18 з приводу події, однак вони не бачили, чим завдавав ударів ОСОБА_8 , і всі ці покази повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 13 вересня 2014 року та фототаблицею до нього; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 , при якому остання розповіла та показала, яким чином було завдано ударів потерпілому ОСОБА_11 ; висновками судово-медичних експертиз (а.п.137; 143).

Крім того, викликаний та допитаний у судовому засіданні експерт додатково роз`яснив, що виявлені у потерпілого ОСОБА_11 тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті його падіння з висоти власного зросту, а характер тілесного ушкодження вказує на нанесення удару металевим предметом, не виключено металевим прутом, який є речовим доказом по справі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно критично віднісся до показів свідка ОСОБА_13 в тій частині, що ОСОБА_8 в ході події наносив удари виключно кулаками, оскільки вказаний свідок є заінтересованою особою, так як є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Свідки ОСОБА_12 та його співмешканка ОСОБА_19 неодноразово викликалися у судове засідання; щодо них застосовувався судом примусовий привід через органи міліції (а.п.206), але не були доставлені у судове засідання з причини, що місце їх знаходження не відоме, оскільки виїхали в невідомому напрямку (а.п.209-211).

Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 на те, що допит експерта проводиться лише з однією метою роз`яснення висновку експерта, а не дачу відповідей на запитання, є хибним та взагалі суперечить вимогам ст.101 КПК України.

По матеріалам даного кримінального провадження відсутній такий доказ, як «відеозапис з автостанції», про який зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого; не йдеться про такий і у протоколі огляду місця події (а.п.122-124).

Всі докази у їх сукупності, прийняті судом, узгоджуються між собою стосовно наявності конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, завдання ОСОБА_11 ударів ОСОБА_8 , після чого потерпілий із землі вже не підіймався, до свідомості не приходив, помер у лікарні. Пояснення судмедексперта щодо предмета, яким було причинено тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, узгоджуються з показами свідка ОСОБА_16 щодо наявності у обвинуваченого в руках під час події металевого предмету.

Інші ж доводи, на які посилаються в апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_10 , не спростовують наявності та беззаперечності факту умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 у вказаний час, місці, при зазначених обставинах, від яких настала смерть останнього.

Таким чином, вказані докази, які були належним чином перевірені та оцінені у своїй сукупності судом першої інстанції, повністю підтверджують вину ОСОБА_8 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України судом першої інстанції кваліфіковані вірно.

Колегія суддів вважає, що вирок суду належним чином мотивований, має однозначні судження і не має припущень, його висновки конкретні і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому доводи апеляційних скарг, які це заперечують є безпідставними.

Аналіз матеріалів даної кримінальної справи свідчить, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, повністю відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України. При його обранні суд врахував дані про особу обвинуваченого, а також всі інші обставини кримінального провадження, в тому числі, й наявність на його утриманні двох дітей, що підтверджується матеріалами провадження (а.п.30, 172, 173).

Призначене ОСОБА_8 покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства, які б тягли безумовне скасування вироку, суд першої інстанції не допустив, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд переглянув кримінальне провадження на підставі ст. 404 КПК України в межах поданих апеляційних скарг.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 404; 405; 407; 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового провадження на протязі трьох місяців з моменту її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженим в той же строк, з дня вручення йому копії вироку.

Судді ( підписи) ОСОБА_20 Черства

З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_2