В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 подану скаргу підтримали повністю та просять скаргу задовольнити з мотивів наведених ній та поданих доповнень.
Представники прокуратури Тернопільської області в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, а отже не скористалися своїм правом на висловлення своїх міркувань щодо скарги в судовому засіданні, що не є перешкодою для розгляду скарги, в силу ч.3 ст.306 КПК України.
Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 92 КПК України, передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів.
Згідно ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
В ст.284 КПК України чітк о визначені підстави до закриття кримінального провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим не було в повній мірі досліджено обставини кримінального провадження.
Також слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 не встановлено працівника прокуратури м. Тернополя, який був відповідальним за виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 14 січня 2015 року та не встановлено мотиви, які слугували підставою для направлення такої ухвали в Тернопільський МВ УМВС України в Тернопільській області, що можливо зробити шляхом відібрання пояснень в такої особи.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий під час закриття кримінального провадження не в повній мірі дослідив доводи ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, не перевірив та не спростував їх належними доказами, не в повній мірі зазначив у мотивувальній частині постанови відомості про зміст обставин, які стали йому відомі та стали підставою для прийняття такої постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КК та КПК України.
Враховуючи вищевказані обставини, приходжу до висновку, що слідчим не в повній мірі виконано вимоги ст. 9 КПК України щодо зобов`язання всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1