Справа № 456/713/15-к
Провадження № 1-кс/456/402/2015
УХВАЛА

"23" червня 2015 р. Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 02.06.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002579, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить постанову слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 02.06.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002579 скасувати.

В обгрунтування вимог скарги в судовому засіданні пояснив, що слідчим 02.06.2014р. було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Дана постанова повністю схожа на постанову від 14.04.2014р., під час досудового слідства були порушені його права як потерпілого, а саме не було його викликано в судове засідання під час розгляду клопотання слідчого про тимчасовий доступ, слідчим подавалися хибні запити, які відношення до його заяви не мають і внаслідок закриття провадження порушено його права на збирання доказів, а тому просить постанову скасувати та надати доступ до алфавітних книг реєстрації заповітів за 1992-2008р.р..

Також просить задоволити його клопотання про витребовування зі Стрийської нотаріальної контори алфавітних книг реєстрації заповітів з 1992р. по 2008р. для встановлення факту наявності чи відсутності складеного заповіту від імені ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 та ОСОБА_4 оскільки, йому зі слів спадкодавця відомо, що такий заповіт був складений.

Слідчий ОСОБА_5 вимоги скарги заперечила та пояснила, що нею проведено всі необхідні слідчі дії і підстав для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності немає тому, в задоволенні скарги слід відмовити, а також слід відхилити клопотання про витребовування Стрийської нотаріальної контори алфавітних книг реєстрації заповітів з 1992р. по 2008р..

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що підстав для задоволення скарги немає, під час проведення досудового слідства всі дії вчинені слідчим відповідають вимогам КПК України, слідчим було направлено вимогу до нотаріуса і отримано відповідь, з якої вбачається, що жодного заповіту на ім`я скаржника чи його батька немає, так само відсутні підстави для задоволення клопотання про витребовування з Стрийської нотаріальної контори алфавітних книг реєстрації заповітів з 1992р. по 2008р.тому, в задоволенні скарги слід відмовити.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, слідчого вважаю, що вимоги скарги слід задоволити частково.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Питання про притягнення до участі у справі інших осіб чи органів статтею не передбачено

При розгляді скарги встановлено, що слідчим СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 винесена постанова від 02.06.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002579 на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України (а.с. 3-4).

В обгрунтування постанови про закриття кримінального провадження покликається на те, що в процесі здійснення кримінального провадження вказаний факт не знайшов свого об`єктивного підтвердження, та не встановлено фактичних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст..190 ч.1 КК України.

Однак, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_4 04.03.2014р. було подано заяву щодо перевірки Алфавітних книг заповітів за період з 2000р. по 2008р., про що також стверджено в судовому засіданні однак, слідчим та прокурором не подано жодних доказів, щодо задоволення чи відхилення даної вимоги скаржника, що також не відображено і в постанові про закриття кримінального провадження.

Тобто, слідчим в оскаржуваній постанові проаналізовано наявні заповіти і жодним чином не встановлено і не вказано, чи перевірялося наявність заповітів на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за період з 1992-2008р.р..

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що слідчий СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 не надала належну правову оцінку фактичним доказам по справі вважаю, що постанова слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 02.06.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002579 винесена передчасно та неправомірно вона не відповідає вимогам ст.. 110 КПК України, а саме не відображено факту перевірки наявності чи відсутності заповітів на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за період з 1992-2008р.р..

А тому за таких обставин, приходжу до висновку про необхідність задоволення вимог скарги частково, а саме спірну постанову слід скасувати.

Крім того, перевіривши матеріали скарги вважаю за необхідне відмовити в частині задоволення клопотання скаржника про витребовування з Державної нотаріальної контори м.Стрия Алфавітних книг реєстрації заповітів з 2000 по 2008р.р. і проведення перевірки в присутності скаржника оскільки, дана вимога не передбачена нормами КПК України крім того, скаржник в судовому засіданні просив дане клопотання вважати як клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів однак, вважаю, що дане клопотання повністю не відповідає вимогам ст..160 КПК України в якому не відображено жодну вимогу законодавця до такого клопотання, а тому не підлягає до задоволенню.

Крім того, повідомлення скаржника як на підставу задоволення клопотання, що йому зі слів спадкодавця відомо про наявність заповіту, не є підставою для задоволення клопотання відповідно до вимог ст..163 КПК України.

Керуючись ст.. 307 КПК України,-

ухвалив:

Скаргу задоволити частково.

Постанову слідчого СВ Стрийського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_5 від 02.06.2015 року про закриття кримінального провадження № 0002579 скасувати.

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про витребовування з Державної нотаріальної контори м.Стрия Алфавітних книг реєстрації заповітів з 2000 по 2008р.р. і надання ОСОБА_4 доступу до Алфавітних книг реєстрації заповітів з 2000 по 2008р.р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1