Справа № 1-кп/593/88/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" листопада 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани матеріали кримінального провадження, внесеного 13 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поточани Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з освітою вищою, одруженого, працюючого лікарем фтизіатром Бережанського обласного протитуберкульозного диспансеру, жителя АДРЕСА_1 , судимого 17 червня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст. 368 КК України до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з
виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на три роки із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням та встановленням іспитового строку на три роки, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011),-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи з 06 квітня 2001 року по 25 квітня 2013 року на посаді головного лікаря комунальної установи Тернопільської обласної ради «Бережанський обласний протитуберкульозний диспансер», що знаходиться за адресою: м. Бережани Тернопільської області, вул. Братів Лепких, 20, відповідно до Статуту Бережанського ОПТД, погодженого начальником головного управління охорони здоров`я Тернопільської ОДА, затвердженого розпорядженням голови Тернопільської обласної ради від 02 липня 2009 року № 110 та зареєстрованого державним реєстратором Бережанської РДА, а також посадової інструкції головного лікаря, затвердженої генеральним директором СТМО «Фтизіатрія» 20 жовтня 2008 року, здійснював керівництво лікувально-профілактичним закладом, організовував адміністративно - господарську і фінансову діяльність закладу, розглядав та затверджував графіки роботи персоналу, видавав накази та розпорядження, розпоряджався коштами диспансеру, ніс відповідальність за дотримання порядку ведення та достовірності обліку та статистичної звітності, тобто виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і відповідно до ч.3 ст.18 КК України був службовою особою.

ОСОБА_4 , будучи службовою особою, достовірно знаючи про вимоги посадової інструкції головного лікаря та Статуту диспансеру, згідно яких він повинен забезпечити дотримання порядку ведення і достовірності обліку та статистичної звітності, завідомо знаючи, що працівники диспансеру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 періодично виїжджають за кордон, де перебувають і в робочий для них час, переслідуючи умисел на підроблення офіційних документів - табелів обліку використання робочого часу, які згідно Наказу державного комітету статистики України № 489 від 5 грудня 2008 року «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є первинним обліковим документом установи та підставою нарахування і виплати заробітної плати, впродовж 2011-2012 року умисно затверджував своїм підписом табелі, де зазначалася завідомо неправдива для нього інформація про відпрацьований робочий час працівників диспансеру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Так, ОСОБА_4 , як головний лікар, 20 липня 2011 року умисно підписав табель обліку використання робочого часу працівників диспансеру за липень 2011 року, завідомо знаючи, що у ньому містяться неправдиві відомості про відпрацьований кухарем ОСОБА_6 13 липня 2011 року час протягом 12 годин та 15 липня 2011 року протягом 12 годин, тоді як насправді ОСОБА_6 у цей період перебувала за кордоном та в період з 11 липня 2011 року по 25 серпня 2011 року у диспансері не працювала. Неправдиві відомості у табель були внесені старшою медсестрою ОСОБА_7 , яка не була обізнана про відсутність ОСОБА_6 у ці дні на робочому місці та яка вносила ці дані відповідно до графіків роботи працівників диспансеру, що були затверджені головним лікарем ОСОБА_4 .. Підроблений табель робочого часу подавався у бухгалтерію диспансеру, де на його підставі здійснювалося недостовірне нарахування заробітної плати кухарю ОСОБА_6 у липні 2011 року.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , як головний лікар, 20 грудня 2011 року умисно підписав табель обліку використання робочого часу працівників диспансеру за грудень 2011 року, завідомо знаючи, що у ньому містяться неправдиві відомості про відпрацьований час медсестрою ОСОБА_5 22 грудня 2011 року протягом 12 годин, 23 грудня 2011 року протягом 12 годин, 27 грудня 2011 року протягом 12 годин та 28 грудня 2011 року протягом 24 годин, тоді як ОСОБА_5 вказані години не могла відпрацювати, бо в період з 19 грудня 2011 року по 23 лютого 2012 року перебувала за кордоном. Неправдиві відомості були внесені старшою медсестрою ОСОБА_7 , яка не була обізнана про відсутність ОСОБА_5 у ці дні на робочому місці та яка вносила дані відповідно до графіків роботи працівників диспансеру, що були затверджені головним лікарем ОСОБА_4 .. Підроблений табель робочого часу подавався у бухгалтерію диспансеру, де на його підставі здійснювалося недостовірне нарахування заробітної плати медсестрі ОСОБА_5 у грудні 2011 року.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , як головний лікар, 20 лютого 2012 року умисно підписав табель обліку використання робочого часу працівників диспансеру за лютий 2012 року, завідомо знаючи, що у ньому містяться неправдиві відомості про відпрацьований час медсестрою ОСОБА_5 21 лютого 2012 року протягом 12 годин, тоді як ОСОБА_5 вказані години не могла відпрацювати, бо в період з 19 грудня 2011 року по 23 лютого 2012 року перебувала за кордоном. Неправдиві відомості були внесені старшою медсестрою ОСОБА_7 , яка не була обізнана про відсутність ОСОБА_5 у цей день на робочому місці та яка вносила дані відповідно до графіків роботи працівників диспансеру, що були затверджені головним лікарем ОСОБА_4 .. Підроблений табель робочого часу подавався у бухгалтерію диспансеру, де на його підставі здійснювалося недостовірне нарахування заробітної плати медсестрі ОСОБА_5 ..

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , як головний лікар, 20 березня 2012 року умисно підписав табель обліку використання робочого часу працівників диспансеру за березень 2012 року, завідомо знаючи, що у ньому містяться неправдиві відомості про відпрацьований час кухарем ОСОБА_6 26 березня 2012 року протягом 14 годин, 28 березня 2012 року протягом 14 годин, 31 березня 2012 року протягом 14 годин, тоді як ОСОБА_6 у період з 24 березня 2012 року по 21 травня 2012 року перебувала за кордоном та не могла працювати. Неправдиві відомості були внесені старшою медсестрою ОСОБА_7 , яка не була обізнана про відсутність ОСОБА_6 у цей день на робочому місці та яка вносила дані відповідно до графіків роботи працівників диспансеру, що були затверджені головним лікарем ОСОБА_4 .. Підроблений табель робочого часу подавався у бухгалтерію диспансеру, де на його підставі здійснювалося недостовірне нарахування заробітної плати кухарю ОСОБА_6 ..

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив службове підроблення, а саме: являючись службовою особою, видав завідомо неправдиві офіційні документи, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, визнав повністю, зі всіма доказами по справі погодився, у вчиненому розкаявся, від дослідження доказів в судовому засіданні відмовився, суду показав, що він, як головний лікар, дійсно підписав табель обліку використання робочого часу працівників диспансеру за липень 2011 року, хоч знав, що у ньому містяться неправдиві відомості про відпрацьовані кухарем ОСОБА_6 години, тоді як насправді остання у цей період у диспансері не працювала, бо в цей час перебувала за кордоном. Такі ж дії були вчинені ним і щодо підписання ним табелів обліку використання робочого часу за грудень 2011 року, лютий та березень 2012 року, хоч він також знав, що у них містяться неправдиві відомості про відпрацьовані години медсестрою ОСОБА_5 та кухарем ОСОБА_6 , бо фактично вони у цей період часу у диспансері не працювали, бо в цей час перебували за кордоном. У вчиненому він щиро розкаявся, при обранні йому покарання просив врахувати ту обставину, що він в даний час усвідомив суспільну небезпечність скоєного ним діяння та просив звільнити його від покарання на підставі ЗУ Про амністію від 8 квітня 2014 року, оскільки на день прийняття цього Закону він досяг пенсійного віку і вчинений ним злочин, є злочином невеликої тяжкості.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст. 349 КПК України слід визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись лише допитом обвинуваченого.
Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, органом досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011), так як він вчинив службове підроблення, а саме: являючись службовою особою, видав завідомо неправдиві офіційні документи.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, чесно визнав свою вину та щиро покаявся у вчиненому, що на даний час він усвідомлює суспільну небезпечність скоєного ним діяння, а також суд враховує ту обставину, що обвинувачений є особою пенсійного віку, і тому вважає необхідним із врахуванням особи винного обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції зазначеної статті, таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням того, що вироком Тернопільського міськрайонного суду від 17 червня 2013 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 368 КК України до 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на три роки із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном на три роки, який був постановлений цим судом після вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а тому йому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України слід призначити покарання за сукупністю злочинів з урахуванням вищевказаного вироку Тернопільського міськрайонного суду від 17 червня 2013 року і кожен з цих вироків за правилами ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Разом з тим суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» він досяг пенсійного віку, встановленого ст. 26 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, яке є злочином невеликої тяжкості, він вчинив до набрання чинності Закону України "Про амністію у 2014 році", отже, він підпадає під дію п. г ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році", а тому клопотання обвинуваченого про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2014 році" слід задоволити і звільнити його від призначеного судом покарання на підставі п.г ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році".

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 392, 394, 395 КПК України, п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 366КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень з позбавленням його права строком на два роки обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Тернопільського міськрайонного суду від 17 червня 2013 року, за яким останній за ч.3 ст. 368 КК України засуджений до 5-и років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на три роки із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком терміном в три роки і кожен з цих вироків за правилами ст. 72 КК України виконувати самостійно.

На підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року ОСОБА_4 від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 366 КК України звільнити.

Речові докази по справі табелі обліку використання робочого часу, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу, повернути в Бережанський обласний протитуберкульозний диспансер.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча - суддя :