Справа № 697/2430/15-к
№ пров. 1-кп/697/15/2016

Вирок
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2016 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

представника органу опіки та піклування Канівської РДА ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канева кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента 1 курсу ДНЗ «Канівське ВПУ», раніше судимого 24.03.2015 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_8 , будучи раніше судимим 24.03.2015р. Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин проти власності. Так, ОСОБА_8 , 10.08.2015 року, близько 13 години в с. Лука, Канівського району Черкаської області, переслідуючи мету крадіжки чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, вийнявши скло у віконній рамі, через отвір проник в будинок ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 1 300 грн., чим завдав майнової шкоди потерпілій на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду показав, що 10.08.2015 року, близько 13 години в с. Лука, Канівського району Черкаської області, вийнявши скло у віконній рамі, через отвір проник в будинок ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 , звідки викрав грошові кошти у сумі 1 300 грн. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

Окрім повного визнання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його вина знайшла своє підтвердження також у ході судового розгляду кримінального провадження і стверджується наступним.

Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду надав покази, що він працює в ДНЗ «Канівське ВПУ» при цьому є керівником групи 1-з до якої входить студент 1 курсу ОСОБА_8 . Даного студента характеризує посередньо. За час перебування в навчальному закладі ОСОБА_8 проявив байдуже ставлення до навчання, допускав пропуски занять, запізнення та самовільне залишення навчального закладу, постійно порушує правила поведінки. На його думку, скоєння зазначеного злочину є результатом недостатнього батьківського виховання. На даний час покращив свою поведінку та не допускає пропусків занять. Вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Допитаний як свідок ОСОБА_11 , який працює вчителем трудового навчання у Лучанській ЗОСШ суду показав, що ОСОБА_8 , будучи учнем школи зарекомендував себе з негативної сторони, а саме: погано навчався, часто пропускав уроки без поважних причин, схильний до вчинення крадіжок, брехливий. Причиною такої поведінки, на його думку, являється обстановка в сім`ї, оскільки батьки взагалі не займались вихованням сина.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.08.2015 року встановлено, що гр.. ОСОБА_9 , 1926 року народження 10.08.2015 року близько 15:00 год. виявила у своєму будинку крадіжку грошей в сумі 1 300,00 грн. (кр. пр. а.с.7).

Протоколом огляду місця події від 11.08.2015 року, який був проведений в будинку ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 та фототаблиці до нього (кр. пр. 8-12) вбачається місце вчинення кримінального правопорушення.

Висновком експерта № 81 від 03.10.2015р. підтверджено, що вилучені 11.08.2015 року під час ОМП будинку ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 належать ОСОБА_8 (кр.пр. а.с.33-40).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07.10.2015 року в АДРЕСА_2 за участю обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_8 та фото таблиці до нього підтверджено факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення (кр.пр. а.с.62).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 519 від 18.11.2015 року (кр. пр. а.с.75-78), неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждає і не страждав на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, а виявляє прояви легкої розумової відсталості (рівень легкої дебільності) з помірно-вираженими емоційно-вольовими розладами, що при збереженні у нього вольових процесів, критичних і прогностичних функцій, задовільній адаптації свідчить про його здатність усвідомлювати свої дії і керувати. У період інкримінованих дій, у нього не відмічалось проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_8 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених ст..94 КК України.

Аналіз вказаних вище зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів безперечно свідчить про те, що у діях неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і суд вважає, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані

- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло.

При визначенні міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу неповнолітнього обвинуваченого. Так, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, щиро покаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відшкодував завдані потерпілій матеріальні збитки. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання в АДРЕСА_1 (крим.пр., а.с.90), однак має посередню характеристику за місцем навчання у ДНЗ «Канівське ВПУ» (крим.пр., а.с.95) та 17.02.2015 року поставлений на облік в секторі КМСД в зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України (крим.пр., а.с.96) і крім того, ОСОБА_8 перебуває на обліку в службі у справах дітей Канівської райдержадміністрації як дитина, що опинились у складних життєвих обставинах (крим.пр., а.с.97). Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря нарколога та психіатра Канівської ЦРЛ Черкаської області не перебуває (крим.пр., а.с.88).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно ст..66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та те що ОСОБА_8 є неповнолітнім та відшкодував потерпілій завдані матеріальні збитки, є дитиною, що опинилася в складних життєвих обставинах.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно ст..67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу неповнолітнього обвинуваченого, наявність обставин, що обтяжують покарання та наявність кількох обставин, що його пом`якшують, міру покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією інкримінованої статті, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69. 75 КК України суд не вбачає.

Крім того, судом встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області постановленим 24.03.2015 року у кримінальному провадженні № 1-кп/697/59/2015 (кр.пр. а.с.83-85), неповнолітнього ОСОБА_8 засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 України до позбавлення волі строком на 3 (три) із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ч.1 ст.75, ст..104 КК України, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. З повідомлення за № 2227 від 10.11.2015 року Кримінально-виконавчої інспекції Канівського району УДПС України у Черкаській області вбачається, що неповнолітній ОСОБА_8 з 24.04.2015 року та по даний час перебуває на обліку в КВІ Канівського МРВ (кр.пр. а.с. 87).

Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 10.08.2015 року вчинив нове кримінальне правопорушення протягом іспитового строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

А тому, з огляду на вказане, на підставі ч.1 ст.71 КК України неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 до призначеного покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2015р. за ч.3 ст.185 КК України, яким його засуджено до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Міра запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання підлягає зміні на тримання під вартою в залі суду негайно.

Термін відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 28.01.2016р.

Відповідно до ст. ст. 127 - 129 КПК України, суд постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Визначаючи розмір матеріальної та моральної шкоди суд виходить з вимог ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, де зазначено, що майнова та моральна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства; особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог ст.ст.119, 207 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., який обвинуваченим не визнано. Проаналізувавши позовну заяву суд вважає, що вона підлягає залишенню без розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, зокрема не містить чітких позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також посилання на докази, що підтверджують позовні вимоги.

Крім цього, позов пред`явлено також до законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 , який не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні, а тому не може нести матеріальну відповідальність перед потерпілою.

На підставі викладеного, враховуючи, що задоволення позову до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди без уточнення вимог щодо заподіяння такої шкоди, не відповідає вимогам цивільного та процесуального законодавства, не відповідність позовної заяви потерпілої вимогам ст. 119 ЦПК України, що у випадку їх не усунення під час розгляду має правові наслідки, викладені у п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд вважає, що цивільний позов потерпілої в даній частині підлягає залишенню без розгляду.

Речові докази по справі:

- два відрізки темної дактилоскопічної плівки на яких відкопійовані два сліди пальців рук необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження,

- гіпсовий зліпок сліду низу взуття підлягає знищенню.

Процесуальні витрати по справі за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 307,20 грн. підлягають стягненню з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_8 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області постановленим 24.03.2015 року у кримінальному провадженні № 1-кп/697/59/2015 і остаточно неповнолітньому ОСОБА_8 призначити покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 1 (один) місяць.

Міру запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою в залі суду негайно.

Термін відбуття покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 28.01.2016 р.

Речові докази по справі: два відрізки темної дактилоскопічної плівки на яких відкопійовані два сліди пальців рук - залишити при матеріалах кримінального провадження, гіпсовий зліпок сліду низу взуття - знищити.

Процесуальні витрати по справі за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 307,20 грн. стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. залишити без розгляду.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, його законному представнику та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції учасниками процесу на протязі 30 діб з моменту проголошення.

Головуючий / підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

оригінал зберігається при матеріалах

кримінального провадження № 1-кп/697/15/2016

Головуючий ОСОБА_1