Справа № 206/2701/15-к
Провадження № 1-кп/206/176/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" листопада 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 від 28 березня 2014 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 15.05.2005 року приблизно о 22 год..30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, знаходячись в посадковій лісосмузі , розташованій по вул. 20 річчя Перемоги в Самарському районі м. Дніпропетровська, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу , поєднаного з застосуванням насильства ,що є небезпечним для життя і здоров*я особи, що зазнала нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, побачив раніше незнайому йому громадянку ОСОБА_6 , яка йшла повз нього, реалізуючи свій злочинний намір , обвинувачений ОСОБА_5 раптово напав на потерпілу і з метою придушення її волі до опору наявною при ньому порожньою скляною пляшкою наніс їй удар в область лівого ока ,після чого насильно змусив переміститись вглиб даної посадкової лісосмуги, де завдав їй ще один удар даною скляною пляшкою в область потилиці, від чого потерпіла ОСОБА_6 впала на землю , втративши свідомість, а обвинувачений ОСОБА_5 ,сівши потерпілій на ноги, завдав їй ще не менше десяти ударів кулаком по різним частинам тіла і став душити її за шию, погрожуючи при цьому застосуванням насильства, що є небезпечним для життя потерпілої, тим самим придушивши її волю до опору , причинивши потерпілій своїми злочинним діями забиття голови, струс головного мозку, гематоми на повіках обох очей , субкон*юктевальні крововиливи,синці на тулубі, правому стегні ,на шиї, лівій вушній мушлі ,набряки м*яких тканин потиличної області ,які згідно висновку судово- медичної експертизи № 3284 від 18.07.2005 р. є легкими тілесними пошкодженнями, що зумовили короткочасний розлад здоров*я , після чого відкрито заволодів особистими речами потерпілої , а саме: мобільним телефоном марки « Nokia 6610 I» , вартістю 1340 грн. з сім-картою оператора мобільного зв*язку « Джинс» № НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., сережками з срібла 925 проби вагою 3 г , вартістю 111грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1461 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах не визнав , суду пояснив, що 15.05.2005 року він ввечері вдома посварився з співмешканкою, яка його сильно образила, тому він пішов з дому ,придбавши в кіоску 250-грамову пляшку горілки, яку став вживати в лісосмузі поблизу вул..20-річчя Перемоги в Самарському районі м. Дніпропетровська. Десь о 22 годині повз те місце, де він сидів та вживав горілку, пройшла незнайома дівчина, як пізніше з*ясувалось - то була потерпіла ОСОБА_8 , яка йшла хитаючись, що видавало її нетверезий стан .В 2-3 метрах від того місця ,де він сидів , ОСОБА_8 почала відправляти свої природні потреби, він ,пошуткувавши, спитав її , чи бува не сумно їй самій, ,у відповідь дівчина в зухвалій нецензурній формі відповіла йому. Така неадекватна поведінка потерпілої обурила його , і він почав з*ясовувати причину такої агресивної поведінки, на що дівчина витягла з кишені свій мобільний телефон та стала говорити, що буде дзвонити в райвідділ міліції. Вирвавши з рук потерпілої мобільний телефон, він з силою вдарив його об землю , і той розбився .Дівчина кинулась на нього з кулаками, стала битись, шкрябати йому обличчя, ногами била по ньому, із-за цього він у відповідь став наносити удари кулаком потерпілій, а потім схопив її за горло,щоб припинити її бійку ,він двічі відкидав від себе ОСОБА_8 , і та падла на землю на сідниці, при цьому свідомості дівчина не втрачала .Потім остання вибігла на дорогу та стала казати,що йому «кінець»,вона викликає працівників міліції, і він розбив її телефон, щоб потерпіла не змогла викликати працівників міліції. Працівники міліції, які прибули на місце, затримали його, сильно побивши дубинками та кайданками, а потім доставили в райвідділ міліції. Раніше дані в ході досудового розслідування в 2005 році покази про повне визнання своєї провини були викликані тим, що його при затримані сильно побили , а потім слідчий ,в провадженні якого знаходилась на той час кримінальна справа , говорив йому , що саме треба писати, і він,довіряючи слідчому , підписував всі протоколи слідчих дій, так як той його завірив, що « йому нічого не буде, так як в його діях « хуліганка». Він знав, що відносно нього обрано було запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, але , він виїхав за межі України на заробітки, де і пробув весь цей час, так як йому було соромно за те ,що він побив дівчину. В той вечір потерпіла була вдягнена в джинси , кофтину, жодних прикрас на ній не було , жодних дій, направлених на заволодіння майном дівчини, він не вчиняв, а побив її виключно за те,що вона образила його нецензурними словами , а потім ще й намагалась викликати працівників міліції, тому він і розбив її телефон,наміру забрати його собі не мав. Інших спиртних напоїв,окрім горілки, він в той вечір не вживав, скляної пляшки пива в нього не було.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснила що в той день вона пізно ввечері поверталась від своєї подруги , так як печатала у неї на комп*ютері курсову роботу , яку наступного дня слід було захищати в технікумі.
Вийшовши з маршрутного таксі і пройшовши метрів 150 по асфальтовій дорозі, вона почула ззаду себе якісь кроки і боковим зором побачила позаду себе тінь. Зразу ж вона відчула різкий біль в області потилиці зліва за вухом, відчула глухий удар , з чого вона зробила висновок, що її вдарили пляшкою. оглушивши її, незнайомець, як пізніше в ході досудового слідства було встановлено це обвинувачений ОСОБА_9 , потягнув її , обхвативши за тулуб руками , в лісосмугу,так що в неї з ніг злетіли босоніжки. В лісосмузі обвинувачений знову наніс їй удар скляною пляшкою в голову, на цей раз вона розгледіла , що саме скляна пляшка була в руках нападника. Вона впала на землю, кричала від болю і страху ,обвинувачений сів їй на ноги , бив її кулаками, погрожуючи, що вб*є її, вона намагалась активно йому чинити опір, відбивалась, і це ще більше розізлило обвинуваченого,він став душити її, при цьому постійно погрожуючи , що вб*є , говорячи при цьому, що його дружина померла і йому тепер все одно, що буде з нею, потерпілою. Під час побиття обвинувачений зняв з її вух срібляні сережки,які самі по собі розстібнутись не могли , а із кишені джинсів витяг мобільний телефон. Вона почула , як хтось наближається до них, і почула голоси :« Міліція».Обвинувачений став тікати, один з працівників міліції залишився біля неї,з*ясовуючи, що сталось, а інші побігли за нападником,якого затримали невдовзі в районі дачних будинків. При цьому їй показали затриманого і спросили , чи це ця особа, яка вчинила напад, вона впевнено це підтвердила, так як нападник деякий час був повернутий до неї обличчям і вона встигла його добре розгледіти і запам*ятати.
Потерпіла також заявила, що деякі розбіжності з її показами в судовому засіданні і первинними показами в ході досудового слідства в травні липні 2005 року були викликані тим, що під час дачі первинних показів, в неї була черепно-мозкова травма ,що могло бути причиною її неточних показів. Також потерпіла зазначила, що можливо втрата свідомості носила скороминучий характер, так як вона відчувала біль ,коли обвинувачений зривав у неї з вух сережки.
Потерпіла зазначила, що так як обвинувачений був дуже агресивний, в стані алкогольного сп*яніння , весь час, коли бив її, погрожував вбити , а ніде поблизу в темний час доби нікого з сторонніх осіб не було, вона в тій конкретній обстановці погрози вбивством сприймала реально.
Свідок ОСОБА_10 - мати потерпілої ОСОБА_6 суду показала,що вона очевидцем подій , як відбулись 15.05.2005 року з її донькою , не була. В той день з вечора до восьмої години ранку наступного дня вона перебувала у другій зміні на роботі, працюючи медичною сестрою в медзакладі. Вранці 16.05.2005 року вона прийшла додому і побачила, що донька не пішла в технікум, хоча в той день в неї повинен був відбутись захист курсової роботи. Коли вона побачила доньку, то злякалась її зовнішнього вигляду: у доньки було опухле обличчя, синці під очами, що , їй, як медпрацівнику , дало підстави підозрювати,що у тій черепно-мозкова травма. Огледівши доньку , відкритих ран на голові вона не виявила, але вона з донькою зразу ж звернулись за меддопомогою, відвідали судово- медичну експерту установу, де зафіксували всі тілесні ушкодження доньки. При цьому їй донька розповіла, що, коли вона поверталась ввечері додому від подруги, у якої на той момент був вдома комп*ютер, і де вона готувала курсову роботу, на неї напав незнайомий чоловік, який вдарив її скляною пляшкою по голові, затягнув в лісосмугу, де продовжував бити її, забравши телефон та знявши з вух срібляні сережки. ЇЇ чоловік , який був в ту ніч вдома, і який є теж медпрацівником , також підтвердив, що доньку привезли додому працівники міліції, вона була вся побита, як медпрацівник , батько теж огледів доньку.
Також свідок зазначила, що вранці, коли вона прийшла з роботи додому, то , окрім видимих тілесних ушкоджень на тілі доньки, її , як медсестру, насторожила неадекватна поведінка доньки, млявість , загальмованість , що , як медпрацівник, вона знала є ознакою черепно - мозкової травми. В подальшому , коли донька знаходилась в медзакладі, до неї неодноразово звертався батько обвинуваченого, пропонуючи гроші ,щоб донька забрала заяву з райвідділу міліції, а також переймаючись,що від цього може постраждати репутація його родини, а в них ще незаміжня донька, яка з такою репутацією сім*ї не зможе вийти заміж. В подальшому вона прийняла від батька обвинуваченого гроші - на відшкодування шкоди за розбитий мобільний телефон, так як їй постійно треба було бути на зв*язку з донькою, а зарплата її та її чоловіка , як середнього медперсоналу, була невелика. При цьому свідок пояснила, що при огляді доньки вона побачила на мочках вух подряпини,що могло свідчити,що сережки були вирвані з вух , і на ці подряпини вони звертали увагу судмедексперта при огляді ним доньки.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що влітку 2005 року, більш точної дати не пам*ятає за сплином довгого часу подій, він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 несли службу по маршруту № 845 на 21 кварталі,розташованому в ж/м Придніпровськ , так як працювали міліціонерами 8 роти полку патрульно - постової служби. Ввечері до них підійшли незнайомий хлопець та дівчина і повідомили, що поблизу асфальтової доріжки в селищі ОСОБА_14 вони побачили жіночі босоніжки та почули в кущах чиєсь крики,шум, стогін. Вони втрьох направились до того місця, на яке вказали громадяни , присвітивши ліхтариком, вони побачили, що незнайома дівчина лежить на спині обличчям вверх , а зверху на ній сидів незнайомий хлопець,як пізніше в ході досудового розслідування було встановлено - обвинувачений ОСОБА_9 , побачивши їх він став тікати прямо до дачних будинків, що розташовані неподалік , при цьому він , свідок, побачив, що в момент, коли обвинувачений сидів на потерпілій, в руках в нього була скляна пляшка. ОСОБА_15 , як більш старший за віком, залишився біля потерпілої, а вони з ОСОБА_16 почали переслідувати втікача. Першим побіг за обвинуваченим ОСОБА_16 , а він, ОСОБА_17 , переслідував ОСОБА_18 наступним. Чи були якість предмети в руках обвинуваченого, коли той тікав від них - не знає. Першим затримав обвинуваченого ОСОБА_16 , він став допомагати затримувати ОСОБА_18 , так як той чинив опір , були застосовані спецзасоби кайданки. Затриманий був весь брудний, так як в момент переслідування і він, і вони з ОСОБА_16 бігли по землі, не убачивши дороги, так як було дуже темно, і нічого не видно. Затримали останнього метрах в 50- 100 від місця нападу на дівчину. Вони викликали автопатруль і доставили затриманого в Самарський райвідділ міліції, де написали рапорти про затримання особи. В їх присутності затриманого не допитували. Їм з ОСОБА_16 після затримання ОСОБА_9 також нічого не пояснював. Коли вони саджали обвинуваченого в автомобіль автопатруля, то провели поверхневий огляд останнього ,щоб в нього не було в одязі заборонених предметів. Наступного дня вони виходили на місце пригоди шукати мобільний телефон.
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що в теплу пору 2005 року, більш точної дати не пам*ятає, він з ОСОБА_20 та ОСОБА_11 у складі патрульної служби 8 роти ППС чергували на 21 кварталі в м/ж Придніпровськ. Десь біля 21 години до них підійшли незнайомий хлопець та дві дівчини і повідомили , що в селищі Вінниця на дорозі в лісосмузі лежить жіноче взуття, а з кущів чутні крики чи стогін. Невдовзі з чергової частини Самарського райвідділу міліції надійшла по рації інформація про те, що в тому ж районі здійснений напад на жінку, і вони пішли у вказаному молодими людьми напрямку. Підійшовши до місця, вони , присвітивши ліхтариком, побачили, що хлопець сидить на дівчині, що лежить обличчям вверх. Коли вони підійшли , хлопець, як потім з*ясувалось - то був обвинувачений, став тікати, коли вони наказали йому стояти, сказавши, що вони працівники міліції. Коли обвинувачений став тікати, то він, свідок, присвітивши ліхтариком, побачив порожню скляну пляшку, і почув характерний звук падаючої пляшки, з чого зробив висновок, що хлопець її викинув. Він став першим переслідувати обвинуваченого, слідом за ним біг напарник ОСОБА_17 , а ОСОБА_15 залишився біля дівчини. Вони довго переслідували обвинуваченого, який побіг у бік дачних ділянок. Так як хлопець тікав, він наніс йому удар резиновою палицею по спині. Той намагався уникнути затримання, викручувався як вуж , навіть , коли він,свідок, затримав обвинуваченого, який був набагато міцнішим за нього та вищім на зріст та вдягнув кайданки , той став тікати з кайданками на руках, якимсь чином йому вдалось зняти кайданки і викинути їх , вони вдвох з прийшовшим йому на допомогу ОСОБА_17 затримали обвинуваченого, під час затримання він , свідок, почув , як щось плюхнулось у воду, пізніше стало відомо, що то був мобільний телефон. Вони викликали автопатруль і відправили затриманого до райвідділу міліції, а самі з напарником залишились шукати кайданки, так як ці спецзасоби закріплені за кожним працівником міліції , і за них слід відзвітувати. Затриманий з приводу цих подій їм нічого не казав, а тільки намагався уникнути затримання та просив його відпустити. Кайданки вони вже знайшли через деякий час , коли шукали їх з напарником при денному світлі .Що саме викинув обвинувачений в момент затримання, він , свідок, не побачив, пізніше в райвідділі міліції йому стало відомо , що у дівчини нападник забрав мобільний телефон, тому, коли вони шукали кайданки і побачили пластмасовий фрагмент мобільного телефону, він зрозумів, що це саме той телефон викидав обвинувачений.
Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він дійсно влітку 2005 року ніс службу в складі патульно - постової служби 8 роти на 21 кварталі ж/м Придніпровськ разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . До них підійшов хтось з громадян та сказав, що у кущах чутні стогін та крики. Вони втрьох пішли по вказаним орієнтирам , побачили, що якийсь незнайомий хлопець став тікати. Більш об*ємної інформації надати не може у зв*язку з тим , що не пам*ятає події того дня, так як пройшло більше 10 років з того часу. Потерпілу він, свідок, побачив уже після того, як його напарники затримали обвинуваченого. Чи були на її обличчі якісь тілесні ушкодження пояснити не може. Обвинуваченого побачив тільки після того, як його затримали ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Обвинуваченого вони передали автопатрулю, так як в автомобілі не було вільних місць , тому вони самі не могли сісти в автомобіль. З дівчиною він наодинці не залишався до того часу поки обвинуваченого не затримали його напарники. Дівчина казала, що незнайомець хотів, чи то її зґвалтувати, чи побити.
В подальшому свідок пояснив , що він страждає на тяжку хворобу - пухлину мозку, підтвердивши це документально,тому може ще й з урахуванням захворювання не пам*ятати події десятирічної давнини.
Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим , крім вищезазначених показів потерпілої і свідків, винуватість ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, належність і допустимість яких ніким не оспорюється.

При цьому суд критично ставиться до показів обвинуваченого і розцінює їх як бажання уникнути відповідальності за скоєне ним та як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.
При цьому суд зазначає, що покази потерпілої співвідносяться з іншими доказами, що були досліджені судом
Так, згідно протоколу огляду місця події та план-схеми до нього від 16.05.2005 року місце , де обвинувачений напав на потерпілу знаходиться в районі лісосмуги біля вкопаних чотирьох коліс , а залишки мобільного телефону , знайдені під час огляду місця події , про що також в судовому засіданні наголошували свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , знаходяться на значній відстані від місця нападу, що спростовує покази обвинуваченого про те, що мобільний телефон він вирвав з рук потерпілої та розбив його тут же , щоб завадити їй подзвонити до правоохоронних органів .

Також суд вважає неспроможними доводи обвинуваченого про те, що потерпіла 15.05.2005 року знаходилась в стані алкогольного сп*яніння, так як ці доводи спростовуються висновком судово- медичної експертизи № 3284-Е.

Згідно з даним висновком потерпілій були спричинені забій голови, струс головного мозку, гематоми на повіках обох очей, субкон*юктевальні крововиливи, синці на тулубі,правому стегні , на шиї, на лівій вушній мушлі , набряки м*яких тканей в потиличній області , які могли бути спричинені від дії тупих твердих предметів ,якими могли бути і рука, стиснена в кулак, і нога, взута у взуття, і пляшка. Дані тілесні ушкодження віднесені до легких тілесних ушкоджень, які зумовили короткочасний розлад здоров*я і не є небезпечними для життя потерпілої, та були спричинені нанесенням не менш 10 ударів.

Даний висновок також об*єктивно підтверджує покази потерпілої про те, що нападник заволодів її сережками, так як в області вушної мушлі в неї були виявлені синці.

Крім того, даним висновком судово- медичного експерта доказується неспроможність показів обвинуваченого про те, що потерпіла, яка сама знаходилась в стані алкогольного сп*яніння , перша напала на нього, стала бити, і він , захищаючись від неї , став утримувати її за шию, щоб унеможливити подальше нанесення йому тілесних ушкоджень, оскільки всі тілесні ушкодження , як зазначив експерт, в тому числі і в області шиї , були спричинені від ударів , що наносились зі значною силою.

Крім того, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 07.07.2005 року, потерпіла на місці розповіла та показала про обставини нападу на неї обвинуваченим та послідовність нанесення тілесних ушкоджень, а також показала місце скоєння злочину обвинуваченим в лісосмузі в районі асфальтової доріжки.

Згідно з оригіналом гарантійного талону телефон марки « Nokia 6610 і» імеі НОМЕР_2 був придбаний 22.03.2005 року .Як зазначила потерпіла даний гарантійний талон було видано працівникам міліції її матір*ю , що підтверджує факт придбання даного телефону за 2 місяці до даних подій, а згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1649-15 від 15.04.2015 року вартість мобільного телефону становить 1340 грн., а срібляних сережок відповідно - 111грн.

Крім того, як вбачається з протоколу огляду затриманого ОСОБА_5 від 16.05.2005 року, у останнього були зафіксовані ряд тілесних ушкоджень, які , як пояснив ОСОБА_5 , були спричинені йому працівниками міліції під час його затримання , і ці дії працівників міліції були згідно з висновком службового розслідування від 16.07.2005 року визнані правомірними .

Таким чином і доводи обвинуваченого в судовому засіданні, що саме потерпіла першою напала на нього та спричинила тілесні ушкодження спростовуються даними доказами.

Посилання захисту на те, що потерпіла на самому початку досудового слідства не вказувала на те, що обвинувачений бив її пляшкою по голові, а потім в процесі нападу зірвав з вух сережки та забрав мобільний телефон, не приймаються судом до уваги, так як потерпіла та свідок ОСОБА_10 - мати потерпілої зазначили, що злочинними діями Кравця останній було завдано численні тілесні ушкодження, а мати, як медпрацівник , виходячи з загальмованої та неадекватної поведінки доньки ,обґрунтовано запідозрила, що в останній забиття голови та струс головного мозку , тому в силу цього вона могла в перші дні щось важливе і випустити з виду, коли давала покази слідчому. Про це неодноразово зазначала і сама потерпіла в судовому засіданні.
Окрім того, як зазначила свідок ОСОБА_10 срібляні сережки мали таку форму застібки, яка сама б не розстібнулась, а подряпини на мочках вух свідчили, що сережки було знято з вух силоміць. На ці подряпини, вона , як медпрацівник, звертала увагу судово- медичного експерта, який оглядав доньку 16 травня 2005 року.
Згідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може грунтувати свої висновки лише на показаннях які він безпосередньо отримав під час судового засідання, або отриманих в порядку ст..225 КПК України. Тому суд сприймає лише покази, які безпосередньо отримані в судовому засіданні.
Згідно до ч.4 ст.96 КПК України свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями, але суд має зазначити, що покази свідків працівників міліції про обставини затримання обвинуваченого ОСОБА_18 є послідовними. Та обставина, що обвинувачений сидів на потерпілій в момент їх виявлення працівниками міліції підтверджується показами потерпілої , а те, що свідок ОСОБА_16 почув тріск пластмаси і зробив висновок,що то є мобільний телефон, він зробив вже пізніше після того, як в райвідділі міліції йому стало відомо, що в потерпілої було викрадено мобільний телефон , та були знайдені фрагменти телефону в місті затримання обвинуваченого . Тому покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_19 суд сприймає як достовірні. Що ж стосується показів свідка ОСОБА_21 , суд вважає, що вони не є повними та ґрунтовними з огляду на те, що сам свідок зазначив, що не пам*ятає подій того дня , так як пройшло вже більш десяти років з моменту події і внаслідок захворювання - пухлини мозку.
Дані докази не суперечать один одному , а деякі неточності в свідченнях свідків та потерпілої є наслідком того, що з моменту події злочину пройшло більш як 10 років, тому деякі обставини могли вже й стертись з пам*яті вказаних осіб.
Таким чином, аналізуючи належні і допустимі докази, суд прийшов до однозначного висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 15.05.2005 року вчинив кримінальне правопорушення, яке виразилось в нападі на потерпілу ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров*я особи, яка зазнала нападу, тобто розбій , і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати обвинуваченому ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий , за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скоїв злочин, яки відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є часткове відшкодування шкоди потерпілій.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом визнається скоєння злочину в стані алкогольного сп* яніння.
З урахуванням усіх обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.

Крім того згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому за проведення судово- товарознавчої експертизи № 1649-15 від 15.04.2015 року з ОСОБА_5 на користь експертної установи слід стягнути витрати в сумі 61 грн. 50 коп.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід в вигляді тримання під вартою до набрання чинності даним вироком залишити без змінним.

Керуючись ст..ст. 314, 472-475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п*яти ) років позбавлення волі.
Строк покарання вираховувати з 06.05.2015 року.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити незмінною.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь експертної установи Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1649-15 від 15.04.2015 року в сумі 61 ( шістдесят одна) грн. 50 коп.
Речові докази: скляну пляшку 0,5 л з під пива « Чернігівське біле», залишки мобільного телефону знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1