Справа №490/4998/14-к 23.12.2014 23.12.2014 23.12.2014

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2014 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 04.04.2005 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. ст. 187 ч.2, 289 ч.2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 31.03.2008 року з заміною невідбутого покарання на 2 роки виправних робіт, покарання не відбув;
- 21.01.2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч.2 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, до 2 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 27.10.2011 року за відбуттям строку призначеного покарання,
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.2 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить вирок скасувати в частині призначення остаточного покарання на підставі ст. 70 ч.4 КК України та ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_5 засудженим за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України - до 2 років позбавлення волі, за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим вважати його засудженим до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2014 року ОСОБА_5 засуджений:

-за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;

-за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням не відбутого строку покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 16.05.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 постановлено рахувати з 16.05.2014 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, а також з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку апелянта, судом невірно застосований принцип складання призначених покарань за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та просить застосувати інший принцип - шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком від 16.05.2014 року.

Як зазначає апелянт, при призначенні остаточного покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України судом недостатньо враховані дані про особу обвинуваченого, який вчинив у період з 27.02.2014 року по 18.04.2014 року вісім корисливих злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вживає наркотичні засоби.

Вважає, що в діях обвинуваченого вбачається рецидив злочину, і просить врахувати цю обставину як обтяжуючу покарання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
27 лютого 2014 року в період часу з 10:27 до 10:32 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на другому поверсі ТРЦ «Сіті Центр», який розташований в м. Миколаєві по пр. Леніна 98, пошкодивши магнітні датчики, таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно: чоловічі напівчеревики вартістю 549 грн. та чоловічі напівчеревики вартістю 399 грн., а всього на суму 948 грн.

3 березня 2014 року в період часу з 10:28 до 10:34 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні того ж магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », пошкодивши магнітні датчики, таємно викрав кросівки вартістю 999 грн.

5 березня 2014 року в період часу з 11:42 до 11:58 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні того ж магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », пошкодивши магнітні датчики, таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_7 майно: кросівки вартістю 549 грн. та кросівки вартістю 499 грн., а всього на суму 1048 грн.

26 березня 2014 року приблизно о 13 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Трианон», який розташований в м. Миколаєві по вул. Московська 40, таємно викрав ноутбук марки «Lenovo G 500» вартістю 5280 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду.

16 березня 2014 року в період часу з 13:35 до 13:40 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на другому поверсі ТРЦ «Сіті Центр», за допомогою пошкодження магнітних датчиків, намагався викрасти чоловічі кросівки, однак не довів свій злочинний намір до кінця, оскільки був помічений працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення.

В середині березня 2014 року, точної дати та часу встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «DEESSE» на третьому поверсі ТРЦ «Сіті Центр», який розташований в м.Миколаєві, пр. Леніна 98, пошкодивши магнітні датчики, таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_9 сумку зі шкірозамінника вартістю 409 грн. 20 коп.

10 березня 2014 року в період часу з 11 год. до 11:10 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Інтертоп» на третьому поверсі ТРЦ «Сіті Центр», пошкодивши магнітні датчики, таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_10 майно - шкіряну сумку вартістю 1199 грн.

18 квітня 2014 року в період часу з 15:30 до 15:45 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Adidas», який розташований в м. Миколаєві, вул. Спаська 50, шляхом вільного доступу, пошкодивши магнітні датчики, таємно викрав спортивну кофту вартістю 2090 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив вирок суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши дані про особу обвинуваченого, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчинені замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, а також у таємному викрадені чужого майна, вчиненому повторно, є обґрунтованими та відповідають дослідженим судом доказам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст. ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч. 2 КК України. В цій частині вирок не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів середнього ступеню тяжкості, дані про особу винного, який характеризується задовільно, раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину.

Покарання ОСОБА_5 призначено відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, в межах санкцій ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, та правильно визначено за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Вирок суду в цій частині також не оскаржується.

При розгляді справи в суді встановлено, що за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2014 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення в період з 15.10.2013 року до 30.11.2013 року злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 309 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Тому, встановивши, що за даним вироком ОСОБА_5 вчинив злочини до постановлення вироку від 16.05.2014 року, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення остаточного покарання відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України.

Між тим, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та визначивши остаточне покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України таке ж за розміром, як і за вироком від 16 травня 2014 року, суд недостатньо врахував дані про особу винного, який раніше судимий, після незначного проміжку часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив значну кількість корисливих злочинів, в тому числі за вироком суду від 28.10.2014 року визнаний винним у вчиненні 8 корисливих злочинів, перебуває на обліку як особа, яка вживає наркотичні засоби, а також обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів (раніше засуджувався за вчинення злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України).

Тому, на думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції в цій частині є невірними, а вимоги апелянта про необхідність застосування іншого принципу призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та попереднім вироком, - є обґрунтованими.

Отже, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п.4 ч.1 та ч.2 ст. 409 КПК України вирок суду в частині призначення остаточного покарання підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, а також з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність,.

Керуючись ст. ст. 404, 407,409, 414,420 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Центрального району м.Миколаєва задовольнити.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_5 скасувати в частині призначення остаточного покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_5 засудженим за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2014 року та за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2014 року, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В іншій частині вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_5 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3