Справа № 711/6748/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001373 від 20.04.2015 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не має, не працюючого, не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 19.04.2015 близько 16.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в коридорі 11 поверху, під`їзду № 4, будинку АДРЕСА_2 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: велосипед гірського типу «Кінетік, вартістю 5 500 грн., після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
28.07.2015 між потерпілим та обвинуваченим була укладена угода про примирення, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Що стосується неявки в судове засідання потерпілого ОСОБА_6 , то суд прийняв рішення про слухання справи у його відсутності, оскільки він був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду кримінального провадження і на думку суду його права будуть захищені і без його безпосередньої участі в розгляді даного кримінального провадження.
При цьому суд звертає увагу на те, що згідно до ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини «Про захист прав людини і основоположних свобод людини» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Крім того, ст. 17 зазначеної Конвенції встановлено заборону зловживання правами та зазначено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
Таким чином неприбуття в засідання потерпілого, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, та не повідомлення ним суд про поважність неявки, суд розцінює як зловживання ним своїми процесуальними правами, що прямо заборонено ст. 17 зазначеної Конвенції, і його дії розцінюються судом, як такі, що порушують права іншої сторони по справі, а саме обвинуваченого.
Відповідно до умов даної угоди, потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України. Обвинувачений зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн., а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Сторони в судовому засіданні просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим не заперечує.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно з ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474 та 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення від 28.07.2015 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001373 від 20.04.2015.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в виді штрафу в сумі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.

Речові докази по справі: велосипед гірського типу «Кінетик», який переданий на збереження потерпілому ОСОБА_6 - залишити йому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлений частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; не виконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1