Єдиний унікальний номер 205/9353/13-к
У Х В А Л А
12 листопада 2013 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Таус М.М., при секретарі Попович Х.О., за участю слідчого Кармазіної О.А.,
12.11.2013 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасовий доступ до речей і документів.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність обставин, вказаних в п.п.1-3 ч.3 цієї статті.
В поданому клопотанні, в порушення ч. 3 ст. 132 КПК України, наявність цих обставин взагалі не зазначена і не доведена.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.160 КПК України, клопотання повинно містити обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, враховуючи положення ч.1 ст.159 КПК України щодо можливості ознайомитися з речами і документами і зробити з них копії. Але подане клопотання не містить такого обґрунтування.
Частиною 5 ст.132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Слідчим ці вимоги закону не виконані, оскільки до клопотання надані лише копія витягу з ЄРДР, копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та протоколу допиту потерпілого ОСОБА_2 і копія гарантійного талону на вказаний вище мобільний телефон.
При цьому до клопотання не додано доказів, які б підтверджували, що саме потерпілий є власником або користувачем зазначених абонентських номерів.
Наявність доказів належності потерпілому зазначеного абонентського номеру має суттєве значення для вирішення даного клопотання, оскільки інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про звязок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, маршрутів передавання тощо згідно ст.162 КПК України віднесена до охоронюваної законом таємниці, вільний доступ до якої обмежений і вимогами Закону України «Про телекомунікації».
Відповідно до п.3 ч.5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Надання слідчим суддею, судом тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, закон, а саме ч.6 ст.163 КПК України, повязує із доведенням стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливістю іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Аналогічні вимоги встановлено і в п.6 ч.2 ст.160 КПК України, який зобовязує сторону кримінального провадження у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, зазначати в такому клопотанні відповідне обґрунтування.
Але слідчий в даному клопотанні такого обґрунтування не навів, не довівши можливості використання як доказів відомостей, що містяться в запитуваній інформації, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 163-166 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя М.М. Таус

З оригіналом згідно: Слідчий суддя -

Секретар -