Справа № 172/733/15-к
Провадження № 1-кп/172/110/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Васильківка кримінальну справу за кримінальним провадженням № 0000264 від 18.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 25.09.2013 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбув, покарання звільнений з випробовувальним терміном 2 роки,судимість не знята та не погашена, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
15 травня 2015 року близько 21:30 годин ОСОБА_4 будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував в кафе ПП «Гунбіна», що розташоване по вул. Кірова в с. Павлівка Васильківського району. Дніпропетровської області разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та особою матеріали кримінального провадження відносно якої, виділено в окреме провадження, яким запропонував вчинити крадіжку чавунних труб з території домоволодіння ОСОБА_5 , де ОСОБА_4 неодноразово бував. На вказану пропозицію ОСОБА_6 відмовився і вийшов з кафе, а особою матеріали кримінального провадження відносно якої, виділено в окреме провадження - відповів згодою.
Вступивши, таким чином, в попередню змову на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 спільно з особою матеріали кримінального провадження відносно якої, виділено в окреме провадження, з цілю заволодіння чужим майном із корисливих спонукань, 15.05.2015 року близько 22:00 годин прийшли до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_5 , через хвіртку зайшли на територію вказаного домоволодіння, де реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає та не усвідомлює їх протиправні дії, шляхом вільного доступу повторно таємно викрали - перенесли за територію двору п`ять чавунних труб довжиною по 2 м. кожна, діаметром 8 см, які належать ОСОБА_5 вартістю по 341,25 грн за трубу, відповідно до судово- товарознавчої експертизи № 2500-15 від 11.06.2015 року. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 та особа матеріали кримінального провадження відносно якої, виділено в окреме провадження спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1706,25 грн.
Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, скоєне повторно ОСОБА_4 , кваліфікується за ч. 2 ст. 185 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, та зазначивши наступне.
Що скоїти крадіжку запропонував не він, а особа матеріали кримінального провадження відносно якої, виділено в окреме провадження.
Крім повного визнання своє вини, винність обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , допитаного в судовому засіданні, який надав пояснення, що відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України зі згоди прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілгої, вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії, які пов`язані з повторним умисним таємним викраденням чужого майна вчиненими за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що згідно ст..66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, яка згідно ст..67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що характеризують, відношення до вчиненого, раніше судимий, однак правильних висновків для себе не зробив, вчинив новий злочини в період іспитового строку за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2013 року, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його перевиховання та виправлення неможливі без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.
Остаточну міру покарання слід визначити на підставі ст.71 КК України, частково приєднавши покарання, невідбуте за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2013 року.
Враховуючи, позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи іншій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції.

Обвинуваченому ОСОБА_4 не було обрано запобіжний захід однак при ухваленні вироку, суд, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі вважає, що, з метою унеможливлення ризиків, передбачених п.1, 5ч.1 ст.177 КПК України, обвинуваченому слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати по оплаті вартості проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2013 року і призначити покарання за сукупністю вироків у виді 4(чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в установі виконання покарань.
Застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 відраховувати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Взяти обвинуваченого ОСОБА_10 під варту негайно в залі суду.
Стягнути з ОСОБА_8 в доход держави судові витрати пов`язані із залученням експерта для проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі - 123 грн.

Речові докази повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку засудженому та прокурору вручається негайно.

Суддя: