Справа № 442/5129/15-к
Провадження № 1-кп/442/294/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілої : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 0001444 від 13.07.2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівська область, зареєстрованого і проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньо- спеціальною освітою, не працюючого, пенсіонера, військовозобов`язаного, позапартійного, раніше не судимого,

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 13 липня 2015 року приблизно о 13 год. 00 хв. перебуваючи по вул.. Гончара в м. Дрогобич Львівської області, маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, намагався відкрито викрасти з рук ОСОБА_6 жіночу сумку останньої вартістю 80 грн. із вмістом наступного майна: шкіряного гаманця вартістю 45 грн., зв`язки із 5 ключів вартістю 50 грн., мобільного телефону марки « Нокіа 6700» вартістю 450 грн., мобільного телефону мари « Нокіа» 6070» вартістю 200 грн., мобільного телефону марки « Нокіа 1112» вартістю 100 грн. та 10000 доларів США, загального вартістю 220089 грн.. під час чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на внутрішній поверхні правового передпліччя в нижній третині , ближче до основи великого пальця, на лівому коліні, на лівому лікті, саден на внутрішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, на лівому коліні і по ступеню тяжкості кваліфікуюються за ознакою легких тілесних ушкоджень, проте, не довів свій умисел до кінця та не вчинив всіх дій, які вважав необхідними ля доведення злочину з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий прохожими громадянами.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав аналогічні показання. Чому так зробив пояснити не може. В даний час щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення та просить його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду, винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.3ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, так як останній не вчинивши всіх дій, щодо відкритого викрадення чужого майна, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця із причин, що не залежали від його волі

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд, в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує його визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч.1 ст. 185 КК України, що злочини відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою похилого віку, пенсіонер та інвалід 3 групи, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити йому покарання в межах санкції обвинувачення, у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не пред`являвся.

Судових витрат по справі не має.

З речовими доказами по справі необхідно поступити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

Засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири ) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від обраного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий термін 1 (один) рік та покласти відповідно до ст.. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки : не виїджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 під розписку, залишити у останньої.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1