Справа № 478/1818/15-к Провадження № 1-кс/478/228/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Представник потерпілого ТОВ «Сила росту» ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 04.11.2015 року про закриття кримінального провадження, в якій, посилаючись на її через протиріччя нормам кримінально-процесуального законодавства, просив скасувати зазначену постанову як незаконну.
У судовому засіданні представник потерпілого ТОВ «Сила росту» ОСОБА_3 просив задовольнити подану скаргу.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зміст мотивувальної частини постанови слідчого від 04.11.2015 року про закриття кримінального провадження зводиться до того, що підставою для закриття кримінального провадження є ті обставини, що станом на 25.05.2013 року ТОВ «Сила росту» не мало жодних підстав засівати кукурудзою земельні ділянки загальною площею 19,09 га, які належать на праві власності громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що входять до земельного масиву площею 126,0 га та перебувають у користуванні на законних підставах в орендаря ТОВ «Агроальянс» згідно договорів оренди, укладених з даними громадянами, тому вказане товариство мало право проводити на цих ділянках польові роботи незалежно від наявності на них посівів кукурудзи ТОВ «Сила росту». За таких обставинах, як вважає слідчий, відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.197-1, 356 КК України, а справу належить закрити.
З такими висновками слідчого не можна погодитись виходячи з наступного.
Земельна ділянка площею 6,28 га, яка належить ОСОБА_6 , знаходиться в користуванні ТОВ «Сила росту» з 2006 року згідно укладеного між ними договору оренди від 06.11.2006 року строком на 10 років. Незважаючи не існування вищезазначеного договору та не вирішивши питання про припинення його дії чи про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, орендодавець ОСОБА_6 31.10.2012 року укладає ще один договір оренди належної їй земельної ділянки з новим орендарем ТОВ «Агроальянс» строком на 5 років.
Земельна ділянка площею 6,41 га, яка належить ОСОБА_7 , знаходиться в користуванні ТОВ «Сила росту» з 2005 року згідно укладеного між ними договору оренди від 20.10.2005 року строком на 10 років. Рішенням Казанківського районного суду від 19.02.2013 року зазначений договір оренди визнано недійсним.
Земельна ділянка площею 6,40 га, яка належить ОСОБА_8 , знаходиться в користуванні ТОВ «Сила росту» з 2010 року згідно укладеного між ними договору оренди від 10.12.2010 року строком на 7 років. Незважаючи не існування вищезазначеного договору та не вирішивши питання про припинення його дії чи про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, орендодавець ОСОБА_8 14.12.2011 року укладає ще один договір оренди належної їй земельної ділянки з новим орендарем ТОВ «Агроальянс» строком на 5 років. Рішенням Казанківського районного суду від 19.02.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_8 про визнання недійсним договору оренди землі від 10.12.2010 року було відмовлено.
Згідно акту Державного інспектора від 20.09.2013 року у використанні ТОВ «Сила росту» знаходяться земельні ділянки громадян, що перебувають у спільному масиві, місце розташування яких ідентифікувати неможливо.
Таким чином, на час здійснення заходів з посіву кукурудзи ТОВ "Сила росту", що мало місце в травні 2013 року, земельні ділянки громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що входили до земельного масиву площею 126,0 га, перебували у фактичному користуванні зазначеного товариства.
Слідчим встановлено, що на час проведення польових робіт ТОВ «Агроальянс» на вказаному вище земельному масиві, що перебував у фактичному користуванні ТОВ «Сила росту», на цьому полі проростали рослини кукурудзи до посіву яких ТОВ «Агроальянс» не мало ніякого відношення.
Тобто, ТОВ «Агроальянс» перед проведенням робіт з культивації на полі засіяному кукурудзою, навіть за наявності договорів оренди, потрібно було вирішити питання щодо відшкодування власнику посівів кукурудзи витрат, пов`язаних з обробітком землі, посіву та вартості насіння кукурудзи. В разі відмови останнього вирішити питання таким чином, орендар ТОВ «Агроальянс» повинен був діяти у спосіб, визначений ст.16 ЦК України, а не вчиняти дії по знищенню посівів кукурудзи.
ТОВ «Сила росту» є юридичною особою та власником посівів кукурудзи. Всупереч волі ТОВ «Сила росту», як власника посівів кукурудзи, їх було незаконно знищено.
Відповідно до статті 356 КК України, самоуправством є самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
За таких обставин, висновки слідчого про те, що ТОВ «Агроальянс» діяло у законний спосіб є безпідставно-передчасними, що свідчить про невжиття ним передбачених законом заходів щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, а отже подана заявником скарга щодо скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя?