ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2015 року Індустріальний районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0003389 від 18 вересня 2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, азербайджанець, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 02.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 186 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 18 вересня 2014 року, близько 00 годин 30 хвилин, знаходився біля торгівельних кіосків, розташованих на території ринку «Калина Червона» по вул. Калиновій, 4 у м. Дніпропетровську, де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , який проходив біля нього. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_5 , у вказаний час, у вказаному місці, зупинив потерпілого ОСОБА_6 , і під вигаданим запитанням, скориставшись тим, що останній відволікся, діючи умисно, відкрито, повторно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів в область обличчя та тулубу, спричинивши йому фізичну біль, в результаті чого ОСОБА_6 впав на землю. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_5 з корисливої зацікавленості зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюг та дістав з кишені куртки мобільний телефон останнього, тим самим відкрито, повторно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Sony C 6503 Xperia ZL», вартість якого 3275 гривень та ланцюг із золота, 585 проби, вагою 14,92 г., вартістю 6714 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим у подальшому на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 9989 гривень.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилася у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, тобто у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснюючи суду, що 18 вересня 2014 року, близько 00 годин 30 хвилин, разом з ОСОБА_7 проходили по вул. Калиновій зі сторони вул. Косіора у м. Дніпропетровську, де ОСОБА_7 почав розмову з потерпілим ОСОБА_6 , і в ході розмови між ними виникла бійка. Так, він підійшов до них та намагався припинити бійку, після чого він разом з ОСОБА_7 направились в сторону пр. Правди у м. Дніпропетровську, де на маршрутному таксі прибули за місцем його мешкання. При цьому, після припинення конфлікту, він підняв землі золотий ланцюг, що знаходився поряд з місцем конфлікту, належність якого йому не відома, який він у подальшому здав до ломбарду. Крім того, пізніше, знаходячись за місцем мешкання, ОСОБА_7 показав йому мобільний телефон, як він зрозумів, це мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 .

Про винність обвинуваченого суд робить висновок виходячи з наступних доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що 18 вересня 2014 року, близько 00 годин 30 хвилин, він проходив на території ринку по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську, де до нього підійшли обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які почали задавати йому безпідставні запитання. На запитання який час, він дістав з карману мобільний телефон, вказав на час, та положив знов телефон у карман своєї куртки. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому близько двох ударів кулаком в область обличчя, від чого він впав на землю та почав закриватися від поступаючих у подальшому ударів, в цей момент обвинувачений ОСОБА_5 рукою з-під його светра зірвав золотий ланцюг, потім рукою дістав з карману мобільний телефон «Sony Xperia», та продовжив наносити удари. Після того, як обвинувачений ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину, він побачив хрестик, що залишився від викраденого ланцюжка та направився в сторону вул. Косіора у м. Дніпропетровську, де скористався послугами таксі, та намагався знайти обвинуваченого ОСОБА_5 , але не знайшовши, повідомив про злочин працівників міліції. Стверджує, що ОСОБА_7 не наносив йому тілесних ушкоджень, майно не викрадав, цей злочин відносно нього вчинив саме обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки він запам`ятав його обличчя, прикмети та одяг в якому ОСОБА_5 був одягнений.

Окрім показів потерпілого ОСОБА_6 провина обвинуваченого також повністю підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором у судовому розгляді та безпосередньо дослідженими судом: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 жовтня 2014 року, з фото-таблицею до нього, відповідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, що вчинила відносно нього відкрите викрадення його майна, із застосуванням насильства; протоколом проведення слідчого експерименту від 22 жовтня 2014 року, з фото-таблицею до нього, відповідно якого обвинувачений ОСОБА_5 вказав на місце, де підібрав ланцюг потерпілого ОСОБА_6 ; договором фінансового кредиту під заставу, укладеного з обвинуваченим ОСОБА_5 щодо закладення 18 вересня 2014 року ланцюга із золота, який визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-142 від 26 листопада 2014 року, ринкова вартість станом на 18 вересня 2014 року складала: золотий ланцюг, вагою 14,92 г. 6714 гривень, мобільного телефону «Sony C 6503 Xperia ZL» - 3275 гривень.
До невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та носить захисно-неправдивий характер, оскільки потерпілий ОСОБА_6 в ході судового розгляду беззаперечно наполягав, що саме обвинувачений ОСОБА_5 вчинив відносно нього відкрите викрадення його майна, із застосуванням насильства, чітко вказуючи як у судовому розгляді так і під час проведення слідчих дій саме на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, що 18 вересня 2014 року вчинила відносно нього кримінальне правопорушення.
Щодо показів у судовому розгляді свідка ОСОБА_7 , що 18 вересня 2014 року на території ринку по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську він вчинив відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 , із застосуванням насильства до нього, а саме викрадення мобільного телефону, спростовуються результатами проведення досудового розслідування за повідомленням ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення. Так, постановою слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 03 лютого 2015 року, кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, оскільки розслідуванням встановлено, що неправдиві покази ОСОБА_7 надав суду на прохання обвинуваченого ОСОБА_5 та його родини, з метою ввести суд в оману та допомогти ОСОБА_5 уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що ОСОБА_7 також підтвердив під час проведення одночасного допиту із потерпілим ОСОБА_6 в ході проведення перевірки показів свідка ОСОБА_7 , наданими останнім у судовому засіданні 11 грудня 2014 року.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , якій позитивно характеризується за місцем проживання, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2014 року був засуджений за ст. 186 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, в період якого скоїв нове кримінальне правопорушення (злочин), у зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2014 року.

У позові щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди ОСОБА_6 , суд вважає необхідним відмовити, в зв*язку з відмовою потерпілого від позову у судовому розгляді.
Речовий доказ копію договору фінансового кредиту від 18 вересня 2014 року, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, суд вважає необхідним залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.
У відповідності до ст. 71 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 02.06.2014 року, у виді позбавлення волі строком на шість місяців, остаточно визначив до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на п*ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 07 жовтня 2014 року, залишив незмінним запобіжний захід у виді тримання під вартою, до вступу вироку у законну силу.
У задоволенні позову щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди ОСОБА_6 , - відмовити.
Речовий доказ копію договору фінансового кредиту від 18 вересня 2014 року, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1