печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Царевич О.І., за участю секретарів Гуцинюка Я.І, Лейко І.В., прокурора Вжешневської М.В., особи, яка подала скаргу ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв'язку скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, яку обґрунтовує тим, що 02.06.2013 ним було направлено на адресу прокуратури м. Києва заяву про вчинення злочину потерпілими у справі, яка перебуває в провадженні Оболонського районного суду м. Києва № 1-1181/2011, зокрема щодо дачі ними завідомо неправдивих показань в ході судового слідства. Між тим прокуратурою м. Києва відомості з його заяви не були внесені до ЄРДР, а вказана заява була розглянута як звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» та йому були надані роз'яснення, що факт дачі завідомо неправдивих показань може бути встановлений виключно на підставі рішення суду і тільки після його постановлення такі відомості вносяться до ЄРДР. Вважає такі дії прокуратури м. Києва незаконними, тому просить слідчого суддю за результатами розгляду скарги прийняти відповідне рішення щодо дій прокуратури м. Києва стосовно невнесення до ЄРДР даних, які містяться в його заяві від 02.06.2013 та відмові в реєстрації даної заяви про вчинення злочинів. Також просить направити його заяву про вчинення злочинів до прокуратури м. Києва для її реєстрації та внесення даних до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_2, в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, просив її задовольнити. Зазначив, що дану заяву він подав, оскільки потерпілі в кримінальній справі, у якій він є в процесуальному статусі підсудного, надавали показання, згідно з якими їх заяви про вчинення злочину відносно них, а також показання надані ними на стадії досудового розслідування були завідомо неправдивими.

Прокурор в судовому засіданні доводи скарги не визнала, просила у її задоволенні відмовити, зазначивши, що ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність прокурора, яка за своїм змістом не є бездіяльністю в розумінні положень ст. 303 КПК України, оскільки ним подаються заяви про вчинення, на його думку злочину потерпілими у кримінальній справі, де він є підсудним, а тому вказані заяви направляються з метою уникнення належної кримінальної відповідальності. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, заслухавши учасників судового засідання, приходжу до наступного висновку.

В провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальна справа № 1-1181/2011 за обвинуваченням ОСОБА_2. та інших. В ході розгляду вказаної кримінальної справи, як в тому числі зазначає сам ОСОБА_2., останній звернувся із заявою про вчинення потерпілим злочину, передбаченого ст. 384 КК України стосовно надання ними завідомо неправдивих показань.

Відповідно до ст. 64 КПК України в редакції 1960 року, за правилами якого проводиться розгляд кримінальної справи № 1-1181/2011, доказуванню у кримінальній справі підлягають: подія злочину, винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання, характер і розмір шкоди, завданої злочином та інш.

Відповідно до ст. 65 КПК України, в редакції 1960 року докази у справі встановлюються наряду з іншими джерелами в тому числі й показаннями потерпілого. Оцінка доказів з точки зору їх належності та допустимості, здійснюється судом в нарадчій кімнаті під час постановлення остаточного рішення у справі.

Заява ОСОБА_2., на яку він посилається у своїй скарзі, фактично зводиться до оцінки доказів у кримінальній справі під час судового слідства, що є виключною прерогативою суду, а не органу досудового розслідування.

З вказаних мотивів, слідчий суддя, погоджується з висновком прокуратури м. Києва щодо відсутності підстав внесення до ЄРДР відомостей із заяви ОСОБА_2., а відтак і не знаходить підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307,309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей в ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: