Справа № 551/1136/15-к
ВИРОК
іменем України
25 грудня 2015 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000500 від 05 листопада 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анастасівка Роменського району Сумської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого доглядачем ВРХ СТОВ «Воскобійники», раніше не судимого, військовозобов`язаного,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2015 року о 23-00 год. ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом направленим на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків та бажаючи їх настання, прибув до огородженого та постійно охоронюваного складу металевих виробів СТОВ «Воскобійники», що розташований у с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області, шляхом зривання кріплення навісного замка відчинив двері та проник всередину даного складу звідки, користуючись відсутністю сторонніх осіб, таємно викрав металобрухт вагою 340 кг. Викрадений металобрухт тієї ж ночі поступово переніс до домогосподарства за місцем свого фактичного проживання у с. Воскобійники Шишацького району Полтавської області та заховав у сіні, довівши таким чином свій злочинний намір до кінця та спричинивши своїми діями СТОВ «Воскобійники» матеріальні збитки на загальну суму 1020,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що з 01 листопада 2015 року працює доглядачем ВРХ у СТОВ «Воскобінийки», до цього приблизно тиждень стажувався на вказаній роботі. Під час роботи йому стало відомо, що у зачиненому складському ангарі зберігається металобрухт, частину якого він вирішив викрасти, а отримані за його продаж кошти спрямувати на придбання одягу.

Близько 23-00 год. 03 листопада 2015 року через у дірку в паркані він проник на огороджену складську території СТОВ «Воскобійники», що розташована за кількасот метрів від місця його проживання. Пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб із застосуванням гайкового ключа відкрутив болт кріплення навісного замку на двері складу та проник всередину, звідки поступова за 15-20 разів на протязі близько 1-2 годин викрав металобрухт у вигляді металевих стрічок транспортера та труб та переніс його за місцем проживання, де заховав у сіні.

У вечорі наступного дня, при намаганні продати вказаний металобрухт, був помічений працівниками правоохоронних органів, а викрадені металеві предмети у нього були вилучені. У вчиненому щиро розкаявся, в подальшому протиправних дій обіцяв не вчиняти.

Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що працює на посаді заступника генерального директора СТОВ «Воскобіники» з юридичних питань.

Вранці 04 листопада 2015 року охороною товариства був виявлений факт крадіжки металевих виробів зі склад зберігання металобрухту. У вечері того є дня від начальника охорони він дізнався про затримання працівниками правоохоронних органів крадія та прибув на місце події, де впізнав викрадений металобрухт, що мав характерні особливості, а також довідався про особу підозрюваного.

На даний час матеріальні збитки СТОВ «Воскобійники» відшкодовані повністю, претензій до обвинуваченого товариство не має, останнього на час розгляду справ в суді він, як представник адміністрації товариства, характеризує виключно позитивно.

Заслухавши думку обвинуваченого, представника потерпілого та прокурора, які не заперечували проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що учасники судового розгляду вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, а їх позиція є добровільною, роз`яснивши їм те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються сторонами та прийняв рішення про проведення судового розгляду відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та представника потерпілого, а також дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд кваліфікує діє ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадене чужого майна (крадіжка) вчинене з проникненням до сховища.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України, у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До кримінальної відповідальності обвинувачений притягуються вперше. За місцем роботи характеризується позитивно, здоровий, працездатний, має постійну роботу, а саме працює доглядачем ВРХ СТОВ «Воскобійники, показань для лікування від наркоманії чи алкоголізму не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, врахувавши конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого зокрема його молодий вік (19 років), те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, займається суспільно корисним трудом, за наявність обставини, що пом`якшує покарання та за відсутності обставин, що його обтяжують, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України, надавши йому шанс на виправлення без ізоляцій від суспільства, що цілком відповідатиме меті кримінального покарання, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню подібних кримінальних правопорушень в майбутньому.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду на суму 1020 грн., яка відшкодована в повному обсязі завдяки зусиллям працівників правоохоронних органів. Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні, а саме металевих виробів вагою 340 кг слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК України, а саме залишити у власності потерпілого СТОВ «Воскобійники», як йому належні.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речовий доказ металобрухт загальною вагою 340 кг. залишити у власності потерпілого СТОВ «Воскобійники».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1