АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2066/15 Справа № 175/4019/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

законного представника потерпілих ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000307, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 грудня 2013 року за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Кишинів, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на те, що він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки в ньому є протиріччя і неконкретність, оскільки не зазначені кваліфікуючі ознаки дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.286 КК України (порушення правил експлуатації транспорту та спричинення потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесних ушкоджень (а.п.8)). Крім того в порушення ч.1 ст.293 КПК України до обвинувального акту не долучена розписка захисника про отримання зазначених документів, при тому, що під час досудового розслідування кримінального провадження приймав участь адвокат ОСОБА_15 , про що прямо вказано у обвинувальному акті (а.п.3). Встановив, що у п.п. 4 і 5 розділу ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» Реєстру матеріалів досудового розслідування є посилання на постанови від 15.05.2014 року про залучення потерпілого і законного представника неповнолітніх потерпілих і як потерпілого та законного представника потерпілих (без зазначення прізвищ), а у п.п. 7,8 цього розділу посилання на постанови від 16.01.2014 року про визнання ОСОБА_11 потерпілою, ОСОБА_13 потерпілою і законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 (а.п.11,12), а також у п.32 цього ж розділу посилання на постанову від 17.10.2014 року про залучення представника потерпілої (без зазначення прізвища) (а.п.13). Таким чином, ні в обвинувальному акті, ні у Реєстрі не вказані його прізвище, адреса та засоби зв`язку, що позбавляє суд можливості визначитись з повним складом осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження та своєчасно повідомити їх про дату судового засідання. В порушення вимог ст.109 КПК України у Реєстрі не міститься даних про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів (а.п.11-14) і суд позбавлений можливості пересвідчитися у тому, що право обвинуваченого на захист не було порушено і що він та його захисник, а також потерпілі, законний представник потерпілого реалізували своє право доступу до матеріалів кримінального провадження чи відмовилися від такого процесуального права.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, викладені в ухвалі суду зауваження не є суттєвими та не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду. Твердження суду про не долучення даних про відкриття матеріалів та розписки захисника про отримання обвинувального акту та Реєстру матеріалів досудового розслідування не відповідають закону. Зазначив, що в ході досудового розслідування ОСОБА_16 не подавав заяву про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні, а тому висновок суду про порушення вимог ст.109 КПК України, а також не зазначення в обвинувальному акті даних ОСОБА_17 і не долучення документів про відкриття йому матеріалів кримінального провадження є безпідставне і не ґрунтується на об`єктивних даних. Крім того, слідчим зазначено кваліфікуючу ознаку, передбачену ч.3 ст.286 КК України «загибель кількох осіб», а тому додаткової кваліфікуючої ознаки не потребує, оскільки вказані ознаки на кваліфікацію не впливають. Вважає, що твердження суду першої інстанції щодо неконкретності формулювання обвинувачення є безпідставним та надуманим, а вищезазначені посилання не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки питання оцінки доказів та встановлення обставин кримінального правопорушення на підставі ст.314 КПК України не підлягають розгляду в підготовчому судовому засіданні, а встановлюються під час судового розгляду. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який вважав за необхідне ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд, заслухавши думки обвинуваченого, потерпілої, законного представника потерпілих, захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, в тому числі, про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ч.9 ст.290 КПК України, сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Доводи прокурора про те, що не долучення даних про відкриття матеріалів іншій стороні не відповідають закону, є необґрунтованими, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів (зокрема, про це не буде письмового підтвердження), суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Вимоги зазначеної статті органом досудового розслідування не виконані, що суперечить кримінальному процесуальному законодавству.

Згідно п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який має відповідати вимогам ст.109 КПК України.

На підставі ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Однак, всупереч зазначеним нормам, у п.п. 4 і 5 розділу ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» реєстру матеріалів досудового розслідування є посилання на постанови від 15.05.2014 року про залучення потерпілого і законного представника неповнолітніх потерпілих і як потерпілого та законного представника потерпілих (без зазначення прізвищ), а у п.п. 7,8 цього розділу посилання на постанови від 16.01.2014 року про визнання ОСОБА_11 потерпілою, ОСОБА_13 потерпілою і законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 (а.п.11,12), а також у п.32 цього ж розділу посилання на постанову від 17.10.2014 року про залучення представника потерпілої (без зазначення прізвища) (а.п.13).

Таким чином, ні в обвинувальному акті, ні у реєстрі не вказані прізвища потерпілих та представників потерпілих, адреса та засоби зв`язку, що позбавляє суд можливості визначитись з повним складом осіб, які братимуть участь у судовому розгляді кримінального провадження та своєчасно повідомити їх про дату судового засідання.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

При вказаних обставинах колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції у кримінальному провадженні, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків стосовно ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: