Справа № 133/1997/15-к
Провадження №11-кп/772/44/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за № 0000020 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року, яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, гр. України, освіта середня спеціальна, не одружений, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 30.08.2011 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.185ч.1 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, -15.03.2012 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.185ч.3 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення з іспитовим строком на 2 роки; - 9.12.2014 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст.185ч.1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт. 12.09. 2013 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_7 направлено в місця позбавлення волі для подальшого відбування покарання згідно вироку суду від 15.03.2012 року,

засуджений за ст. 389ч.2 КК України до трьох місяців арешту. На підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду від 9 рудня 2014 року 122 годин громадських робі, що відповідає 15 дням арешту, та невідбуту частину покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.03.2012 року 4 роки позбавлення волі. Остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_7 призначено у виді 4 років 3 місяців і 15 днів позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_7 не застосовувались.

В с т а н о в и в:
Згідно вироку суду, 9 грудня 2014 року ОСОБА_7 був засуджений за ст.185ч.1 КК України до 150 годин громадських робіт. Покарання ОСОБА_7 він мав відбувати з 9 лютого 2015 року на території Куманіваської сільської ради по 4 години в день, за виключенням вихідних та святкових днів. Проте ОСОБА_7 ухилився від відбування громадських робіт, відпрацювавши в лютому лише 28 годин від 60 запланованих. В березні 2015 року ОСОБА_7 взагалі не приступив до відбування покарання у видів громадських робіт, не відпрацювавши жодної години із 88 годин.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить призначити йому більш м`яке покарання у виді арешту, а саме 1 місяць, та остаточно призначити йому покарання у виді 4 років 1 місяця та 15 днів позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , щодо законності судового рішення, перевіривши кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в ухиленні від відбування громадських робіт, до яких його було засуджено вироком суду, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними у справі доказами, в їх сукупності, в тому числі визнавальними показами обвинуваченого ОСОБА_7 та цілим рядом документів, що були досліджені в судовому засіданні, покладені в основу вироку, як такі, що доводять його вину.

Обставини вчинення даного злочину, встановлені судом першої інстанції, та правильність кваліфікації дій засудженого ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

Призначене ОСОБА_7 покарання у виді 3 місяців арешту відповідає вимогам ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Судом врахована тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки злочин було скоєно в період відбування покарання за минулим вироком, суд правомірно застосував ч.1ст.71 КК України, повністю приєднавши невідбуту частину покарання за вироком від 9 грудня 2014 року, яка складає 122 години громадських робіт, та відповідно до ст. 72ч.1 КК України відповідає 15 дням арешту.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 з послідуючими змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо постановою судді, що набрала законної сили, засуджений направлений для відбування призначеного вироком покарання, від якого його було звільнено з випробовуванням, суд, призначивши покарання за новий злочин, зобов`язаний остаточно визначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 12 вересня 2013 року засуджений ОСОБА_7 був направлений для відбування призначеного покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2012 року у виді 4 років позбавлення волі.

Призначаючи остаточне покарання, суд повністю дотримався вище викладених вимог закону, повністю приєднавши невідбуту частину покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком суду від 15 березня 2012 року.

Підстав для скасування або зміни ухвали суду не має.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді :

З оригіналом згідно