У Х В А Л А
Справа № 300/591/15-к

Провадження № 1-в/300/19/2016

16.02.2016р. смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Воловецького РВ КВІ ВДПТС України про об`єднання вироків в порядку ст.71 КК України щодо ОСОБА_4 , встановив:

01 лютого 2016 року начальник Воловецького РВ КВІ ДПТСУ України в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся в суд із поданням про об`єднання вироків. Подання мотивовано тим, що 04.12.2015 року на виконання в КВІ, відділу ДПТС України в Закарпатській області надійшов на виконання вирок Воловецького районного суду від 27.10.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15; ч.2 ст.194 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Крім цього, 28.01.2016 року на виконання в КВІ Воловецького району надійшов на виконання вирок Воловецького районного суду від 14.09.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. У зв`язку з наявністю двох вироків просить вирішити питання про їх об`єднання.

Належним чином повідомлені сторони на розгляд подання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Згідно ст.539 ч.4 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що згідно вироку Воловецького районного суду від 27.10.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.15; ч.2 ст.194 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України він був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Крім цього, вироком Воловецького районного суду від 14.09.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України він був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.

Відповідно до пункту 11 ч.1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з пунктом 1.2. Розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року № 270/1560, організація роботи щодо контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, і виконанням ними обов`язків протягом іспитового строку та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, здійснюється працівниками підрозділів інспекції за місцем проживання таких засуджених осіб відповідно до статей 13 та 163 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Підставою для взяття засудженої особи на облік та здійснення контролю за виконанням покладених на неї судом обов`язків є копія вироку /постанови, ухвали/ суду та розпорядження про його виконання, які завірені підписом судді та печаткою (пункт 4.1. Розділу ІV Інструкції).

Наявність двох вироків, які набрали законної сили, щодо однієї особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням, не є перешкодою для їх одночасного виконання відповідно до вимог закону.

Вирішуючи подання суд виходить з того, що чинним законом не передбачено зміну вироків, що набрали законної сили, у порядку виконання покарань, а тому такі вироки щодо однієї особи повинні виконуватися окремо.

Згідно з пунктом 11 ч.1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, а не про об`єднання вироків в порядку визначеному статтею 71 КК України, що по суті означало б зміну вироків, які набрали законної сили, ухвалою суду.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подання про об`єднання вироків задоволенню не підлягає, як таке, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України суд ухвалив:

Клопотання начальника Воловецького РВ КВІ ВДПТС України ОСОБА_5 про об`єднання вироків у порядку, визначеному статтею 71 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1