У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2015 року.
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодружений, непрацюючий, не судимий, підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України.

З ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_7 , перебуваючи в Іспанії, на заробітках, придбав у невстановленої слідством особи наркотичний засіб «героїн», кількістю 0,51 г.. Отримавши у своє розпорядження вказаний наркотичний засіб, він вирішив незаконно, із приховуванням від митного контролю, перемістити його через митний кордон України.
Із цією метою, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, 20.11.2008 року, перебуваючи в м. Мадрид по місцю тимчасово проживання, з метою недопущення виявлення наркотичного засобу інспекторами митниці під час митного контролю, ретельно заховав даний наркотичний засіб, а саме, загорнув у клаптик паперу білого кольору та плівку з полімерного матеріалу, який у свою чергу помістив у середину скляної банки із шоколадною масою «NUTELLA». Дану банку з наркотичним засобом ОСОБА_7 розмістив у картонній коробці серед інших продуктів харчування.
Надалі, ОСОБА_7 з метою переправлення вищевказаної посилки через митний кордон України, 23.11.2008 року, перебуваючи в м. Барселона передав її громадянину України ОСОБА_9 особі, що отримує посилки від громадян та в подальшому передає їх перевізникам для доставки в Україну. При цьому, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 про те, що посилку в м. Львів зустріне особа на ім`я « ОСОБА_10 ». Однак, ОСОБА_7 не повідомив ОСОБА_9 про те, що в переданій ним посилці знаходиться наркотичний засіб.

-2-
24.11.2008 року ОСОБА_9 , на виконання прохання ОСОБА_7 передав серед інших і попередньо надану йому ОСОБА_7 посилку громадянину України ОСОБА_11 , водію мікроавтобуса марки «Мерседес Бенц», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
25.11.2008 року ОСОБА_11 прибув на вказаному автобусі на м/п «Тиса» Чопської митниці, де інспектором митниці в середині банки із шоколадною масою «NUTELLA», переданій ОСОБА_7 , було виявлено прихований від митного контролю 0,51 гр. наркотичного засобу «героїн».
Відповідно до висновку експерта №3/1889 від 28.01.2010 року наданий на дослідження порошок світло коричневого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом героїном у кількості 0,51 г..
Слідчий суддя свою ухвалу мотивував обґрунтованою підозрою вчинення ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, відсутністю постійного місця проживання в Україні. Крім того, ОСОБА_7 зареєстрований у м. Львів, однак, по місцю його реєстрації проживає лише його бабуся ОСОБА_12 , а його батьки з 2008 року виїхали, і також постійно проживають на території Королівства Іспанії, інші близькі та рідні у ОСОБА_7 на території України відсутні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить змінити ухвалу слідчого судді від 30.09.2015 року, застосувати останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Указує, що ухвалу слідчого судді є незаконною. Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного було ініційоване безпідставно та не містило доказів існування ризиків передбачених ст.177 КПК України. Під час розгляду вищезазначеного клопотання, слідчий суддя не дослідив як цього вимагає ст.194 КПК України всі обставини вказані в клопотанні. Підозрюваний має постійне місце проживання на території України, раніше не судимий, жодним чином за досить тривалий час не впливав на учасників кримінального провадження, що виключає можливість будь якого впливу на свідків у кримінальному провадженні або невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Однак, з незрозумілих причин та наявних на це підстав було ініційовано клопотання, щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду клопотання слідчий суддя безпідставно не взяв до уваги відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не належним чином дослідив усі обставини кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, промову прокурора про обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального
-3-
правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, що підтверджується матеріалами судового провадження, обґрунтовано ризики, передбачені ст.177 КПК України й мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, вік та стан його здоров`я, відсутність постійного місця проживання на території України та утриманців, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до правильного висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Така позиція, слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи захисника про те, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного було ініційоване безпідставно та не містило доказів існування ризиків передбачених ст.177 КПК України є надуманими оскільки вони повністю спростовані при апеляційному розгляді справи, слідчим суддею враховані всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України в їх сукупності.
З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_7 участь у судовому засіданні приймали як підозрюваний так і його захисник - адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 305 КК України. Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, яка 28.09.2015 року, з дотриманням вимог ст.278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами.

-4-
Вищевказані висновки слідчого судді колегія суддів уважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими, тому доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 про не доведеність цих ризиків та невмотивованість висновків слідчого судді колегія суддів відхиляє.
З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, колегія суддів також уважає обґрунтованим і висновок про те, що ОСОБА_7 не одружений, немає утриманців, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, оскільки тривалий час знаходився в міжнародному розшуку та тимчасово мешкає на території Королівства Іспанії, і застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків передбачених законом. При цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість вчиненого злочину, що передбачений ч.2 ст.305 КК України злочин відповідно до ст. 12 цього Кодексу є тяжким, і за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років та фактичні обставини за яких вчинено злочин.
Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики порушення (невиконання) ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином, вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню.
При визначенні розміру застави слідчий суддя врахував вимоги ст. ст.183, 194 КПК України й правильно визначив розмір застави і у разі її внесення поклав на нього процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.
Одночасно, колегія суддів уважає, що в порушення вимог ч. 2 ст.197 КПК України при встановленні строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчим суддею в ухвалі необґрунтовано визначено строк дії такої ухвали, оскільки як убачається з матеріалів провадження, а саме з акту передачі, ОСОБА_7 був затриманий 15.09.2015 року, і саме із цього часу необхідно обчислювати строк дії ухвали щодо останнього.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407,419, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2015 року про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без зміни.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 вважати до 14.11.2015 року.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: