Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/391/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2015 року.
Цією ухвалою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, який не одружений, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Кримінальне провадження розглянуто з участю:
- прокурора ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_6 ,
- підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду, постановити нову та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є такою, що постановлена з порушенням принципів об`єктивності та неупередженості, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та даним про особу підозрюваного, а тому на думку апелянта підлягає скасуванню, з обранням іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Так, апелянт зазначив, що є припущенням твердження слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню у зв`язку з призовом підозрюваного на військову службі та відсутності на його утриманні осіб, оскільки ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від органів досудового слідства і суду. Також підозрюваний ОСОБА_7 не має можливості та бажання впливати на свідків, оскільки їх не знає.

Натомість, відсутність у ОСОБА_7 судимостей та наявність постійного місця проживання є обставинами, що спростовують зазначені висновки слідчого судді.

Апелянт зазначив, що в матеріалах клопотання відсутні докази того, що з метою продовження злочинної діяльності, частину грошових коштів, отриманих від незаконного продажу метамфетаміну, ОСОБА_7 діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_9 , витрачав на придбання чергової партії зазначеної психотропної речовини. Усі наведені в клопотанні слідчого докази існування злочинної групи, її діяльності, на думку захисника, не мають відношення до діяння ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляції в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2015 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_10 та до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто з 23 год. 24.09.2015 року до 23 год. 22.11.2015 року. Визначено суму застави - 80 мінімальних розмірів заробітних плат, тобто 110240 грн. та покладено обов`язки на ОСОБА_7 у разі внесення застави, передбачені п. 2,4 ч. 5 ст.194 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок систематичної протиправної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, у липні 2015 року, на пропозицію свого знайомого мешканця м. Знам`янка Кіровоградської області ОСОБА_9 здійснювати спільно з ним систематичну протиправну діяльність з реалізації громадянам за гроші психотропних речовин, надав свою згоду.

Таким чином, вказані особи вступили між собою у злочинну змову на спільну протиправну діяльність, обравши її предметом психотропну речовину - метамфетамін, а способом отримання прибутку - його незаконний збут за гроші особам, які його вживають.

З метою викриття та припинення протиправної діяльності цієї групи, працівниками відділу БКОЗ УСБУ в Кіровоградській області, здійснено ряд негласних слідчих (розшукових) дій та оперативно-розшукових заходів з використанням легендованої особи, яка діяла у відповідності до постанови про проведення оперативно-розшукового заходу - «оперативна закупка», під час якої 11.07.2015 року, задокументовано збут співвиконавцями групи психотропної речовини - метамфетаміну.

Так, 11.07.2015 року о 15 год. 50 хв., ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 , біля розважального закладу «Блюз», який розташований по вул. Фрунзе м. Знам`янка Кіровоградської області, незаконно збув за 16 000 грн. легендованій особі на прізвище ОСОБА_11 психотропну речовину - метамфетамін, масою 1.092г., обгорнуту в аркуш білого кольору та фольгу, яка попередньо придбана, перевезена ОСОБА_9 та передана для реалізації ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Задовольняючи клопотання слідчого, погодженого прокурором та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя врахував серйозність повідомлення про підозру ОСОБА_7 , що свідчить про велику суспільну небезпеку кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, особу підозрюваного, те що на його утриманні не перебуває інших осіб, він, не працює і не навчається, заявив про бажання залишити місце проживання у зв`язку з військовим призовом.

Урахувавши, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначив розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України - 80 мінімальних розмірів заробітних плат, тобто 110240 грн. та поклав на ОСОБА_7 обов`язки у разі внесення застави, передбачені п. 2,4 ч. 5 ст.194 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість повідомлення ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке ґрунтується на зібраних досудовим слідством доказах, а саме на : - протоколах допиту свідків; - результатах слідчих (розшукових) дій, зафіксованих в протоколах: - проведенні оперативно-розшукового заходу «оперативна закупка»; - обшуку; - знятті інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з мобільного терміналу; - спостереженні за особою з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження у публічно доступних місцях; - придбанні психотропної речовини, обіг якої обмежено.
При цьому, під час апеляційного розгляду, підозрюваний ОСОБА_7 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Отже, оцінивши докази, додані до клопотання та доводи апеляції захисника у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою, а доводи апеляції захисника, про його непричетність до злочину, безпідставними.
При цьому звертає увагу, що в апеляції захисник не ставить під сумнів достовірність, належність та допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією частини даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_7 є повнолітньою працездатною особою, на його утриманні не перебуває інших осіб, він, не працює, не навчається, до кримінальної відповідальності притягується вперше, відсутні сталі соціальні зв`язки, які здатні утримувати підозрюваного за місцем проживання. Проте ураховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_7 підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дало слідчому судді обґрунтовані підстави з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового слідства та суду.

Аналізуючи викладене та доводи апеляції в сукупності, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов обґрунтованого висновку, що є всі підстави вважати про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються викладеним.

Встановивши обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та застосував до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду.

Обґрунтованість зазначеного висновку слідчого судді, не спростовують доводи апеляції захисника, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше і має постійне місце проживання.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_7 .

Отже, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозністю висунутої проти нього підозри з урахуванням встановленого ризику, на думку колегії, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ці запобіжні заходи не зможуть досягти мети застосування запобіжних заходів, визначеної у ст. 177 КПК України.

Також, безпідставними колегія суддів вважає доводи апеляції захисника, щодо неврахування слідчим суддею про наявність на утриманні ОСОБА_7 батьків, так як ці доводи не підтверджені відповідними доказами.
Крім того, колегія суддів переконана, що слідчий суддя цілком обґрунтовано відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави, який достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, при визначенні розміру застави, слідчий суддя районного суду відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України, в повній мірі врахував обставини кримінального провадження, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про його особу та встановлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а також дотримався вимог ч. 5 ст.182 КПК України. При цьому, визначений слідчим суддею розмір застави за підозрюваного ОСОБА_7 не може визнаватися явно завідомо непомірним.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді районного суду залишає без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 422 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.09.2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_12 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 23 год. 24.09.2015 року до 23 год. 22.11.2015 року. Визначено розмір застави - 80 мінімальних розмірів заробітних плат, тобто 110240 грн. та покладено на ОСОБА_7 обов`язки у разі внесення застави, передбачені п. 2,4 ч. 5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4