справа № 201/2435/14-к
провадження № 1кс/201/956/2014
УХВАЛА
27 лютого 2014 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

За участю:

Прокурора ОСОБА_3

Заявника ОСОБА_4

Представника заявника ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 04 лютого 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, в обґрунтування якої вказувала на те, що нею на адресу прокуратури Дніпропетровської області було направлено заяву по вчинений злочин від 04 лютого 2014 року та оскільки на теперішній час відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР не були, заявник просила суд визнати протиправною бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, яка виразилась у невнесенні відомостей до ЄРДР, зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області внести відомості за заявою до реєстру, а також зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області надати заявнику документ, що підтверджує прийняття і реєстрацію її заяви.

Заявник та її представник у судовому засіданні доводи скарги підтримали, на її задоволені наполягали.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував посилаючись на відсутність підстав для внесення відомостей вказаних у заяві до ЄРДР, у зв`язку з чим звернення заявника було розглянуто в порядку ЗУ «Про звернення громадян».

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги та надані суду документи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Аналізуючи доводи скаржника, якими останній обґрунтовує наявність факту скоєння злочину, в контексті з вимогами кримінального процесуального кодексу, суд приходить до наступного.

Статтею 214 КПК України встановлено можливість звернення осіб до правоохоронних органів, в тому числі органів прокуратури, з заявами про вчинені злочини. Також нормою зазначеної статті визначено обов`язковість внесення заяв та повідомлень саме про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, слід відокремлювати заяви на ті, що містять в собі ознаки злочину та на ті, що не містять таких. При цьому виходити в такому випадку слід саме зі змісту поданої заяви. Адже, зважаючи на наявність інших форм звернення особи за захистом своїх законних прав та інтересів до правоохоронних органів, а також заходів реагування на їх порушення, передбачених, окрім іншого, Законом України «Про прокуратуру», подання саме по собі заяви про злочин, яка за змістом не містить в собі фактів та обставин, що б свідчили про вчинення будь-якою особою кримінального правопорушення, не може бути підставою для внесення цих відомостей до ЄРДР. В той же час форми реагування на такі заяви, встановлюються іншими нормативними актами, а не КПК України, а тому оскарження цих дій та бездіяльності правоохоронних органів, не повинно здійснювати в порядку ст.303 КПК України.

Надаючи оцінку заяві ОСОБА_4 , суд вважає, що обставини викладені у ній повинні бути перевірені під час проведення досудового розслідування та їм повинна бути надана оцінка стосовно наявності чи відсутності події злочину та його складу в діях осіб на яких вказує заявник.

Як вбачається з матеріалів справи прокуратурою Дніпропетровської області було отримано заяву ОСОБА_4 від 04 лютого 2014 року. Дана заява внесена до ЄРДР не була, натомість була розглянута в порядку ЗУ «Про звернення громадян», що підтверджується копією листа прокурати №06/1-3920-13 від 07 лютого 2014 року. За таких обставин вимоги скарги в частині внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В той же час вимоги заявника про визнання протиправною бездіяльності прокуратури задоволенню не підлягають, адже відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Таким чином права визнавати дії протиправними, процесуальним законом суду не надано.

Також не підлягають задоволенню і вимоги скарги про зобов`язання прокуратури Дніпропетровської області надати заявнику документ на підтвердження реєстрації її заяви. До такого висновку суд доходить з мотивів передчасності заявлених вимог, оскільки таке право заявника прямо визначено ст. 60 КПК України та на орган який здійснив реєстрацію заяви про вчинене кримінальне правопорушення законом покладено обов`язок надати цей документ. Слідчий же суддя вирішувати вказане питання може у випадку допущення бездіяльності цього органу в порядку оскарження дій слідчого чи прокурора під час досудового розслідування. Оскільки на даний час такий обов`язок у уповноваженої на це особи не виник, вимога про зобов`язати прокурора надати документ на підтвердження реєстрації заяви про кримінальне правопорушення вирішуватись судом не може.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 110, 214, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_4 від 04 лютого 2014 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1