Справа № 462/7843/13-к
У Х В А Л А

15 жовтня 2013 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова Боровков Д.О., при секретарі Волянському А.Л., за участю старшого слідчого в ОВС СЧ УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, підозрюваного ОСОБА_3, розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СЧ УМВС України на Львівській залізниці підполковника міліції ОСОБА_1 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2012 року старшим слідчим в ОВС СЧ УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_1 внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України.

Старший слідчий в ОВС СЧ УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_1, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на на частку нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, яка належить підозрюваному ОСОБА_3 покликаючись на те, що згідно з актом позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва Львівської міської ради №06-24 від 03.07.2012 року виявлено ряд порушень по обєктах: Реконструкція вул. ОСОБА_4 (від проспекту ОСОБА_5 до вул. Б.Хмельницького м. Львова), Реконструкція проспекту ОСОБА_5 (від вул. ОСОБА_4 до вул. Варшавської м. Львова), Реконструкція вул. Т.Шевченка в м. Львові (від вул. Винниця до межі міста) виявлено ряд порушень, які полягають у внесенні підрядником ТзОВ ОСОБА_6 Інтернешнл недостовірних відомостей про обсяги та вартість виконаних робіт з жовтня 2010 року по травень 2012 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 обіймав з 2008 року в Управлінні капітального будівництва Львівської міської ради посаду головного спеціаліста виробничо-технічного відділу, яка повязана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, повинен був вивчати проектно-кошторисну документацію; вести технічний нагляд за виконанням робіт на обєктах будівництва; контролювати якість будівельно-монтажних робіт; оперативно вирішувати питання, що виникають в процесі будівництва; здійснювати приймання виконаних будівельно-монтажних робіт та робіт з авторського нагляду; підписувати акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, які є типовими формами первинних облікових документів у будівництві, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 № 554.

Однак, ОСОБА_3, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, у період 2011 року неналежно виконуючи свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них, прийняв, шляхом підписання актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, завищену підрядником - ТзОВ ОСОБА_6 Інтернешнл вартість виконаних будівельних робіт на обєктах: Реконструкція вулиці ОСОБА_4 (від проспекту ОСОБА_5 до вул. ОСОБА_7) та Реконструкція проспекту ОСОБА_5 (від вул. ОСОБА_4 до вул. Варшавської), що призвело до оплати таких робіт Управлінням капітального будівництва Львівської міської ради, тобто до незаконних видатків з Державного бюджету та бюджету міста Львова та спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків на загальну суму 356223,4 грн., оскільки такі у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що згідно довідки комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки №4856 від 25.09.2013 р. у власності ОСОБА_3 перебуває частка нерухомого майна, тобто він є одним з трьох співвласників квартири №39 у будинку №12-б на вул. Грінченка у м. Львові.

У звязку із наведеним, просить з метою забезпечення цивільного позову /виконання вироку в частині конфіскації майна/ накласти арешт на належне ОСОБА_3 майно.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

З аналізу вищезазначеної норми КПК України слідує, що арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіс кації майна.

Як убачається з матеріалів клопотання ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України.

Проте, ні санкція ч. 2 ст. 191 КК України, ні санкція ч.ч. 1,2 ст. 367 КК України не передбачають додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Також, у матеріалах клопотання відсутні докази того, що Управління капітального будівництва Львівської міської ради або прокурор звернулися з цивільним позовом про відшкодування шкоди в межах кримінального провадження № 0000014.

Враховуючи наведене, твердження слідчого про необхідність накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення цивільного позову або виконання вироку в частині конфіскації майна розцінюються як голослівні та не беруться до уваги.

Крім того, 17.09.2013 року між підозрюваним ОСОБА_3 та ОСОБА_8 був укладений договір дарування 1/3 частки квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, згідно з умов якого підозрюваний віддарував ОСОБА_8 свою 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

Таким чином, вважаю, що відсутні правові підставі для накладання арешту на частину квартири АДРЕСА_2, оскільки ОСОБА_3 на час звернення слідого з даним клопотанням до слідчого судді не являлвся власником зазначеної квартири.

Враховуючи наведене, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СЧ УМВС України на Львівській залізниці підполковника міліції ОСОБА_1 про накладення арешту на майно відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя:

С