Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-125/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Летко С.М.

з секретарем Фещенко Л.В., Янковою Ю.Д.

за участю прокурора Гузенко О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростені кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с.Гулянка Коростенського району Житомирської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого слюсарем Коростенського державного лісомисливського господарства, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.І КК України

встановив:

29 липня 2009 року, близько 14-ої години 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись неподалік другого підїзду будинку №89 по вул.Воровського в м.Коростені, на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому кілька ударів кулаком в область голови, від чого останній упав на асфальт, а ОСОБА_1 наніс йому ще кілька ударів ногою в область голови. Внаслідок нанесених ударів потерпілому ОСОБА_2 1.1, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку з невираженою клінічною симптоматикою, лінійного перелому лобної і тімяної кісток зліва, крововиливу в області чола, забійної рани над правою бровою, крововиливів в області повік правого та лівого очей, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя і здоров'я в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред'явленого йому обвинувачення, ОСОБА_1 визнав себе винним в умисному заподіянні ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, однак зазначив, що в той час у стані алкогольного спяніння не перебував, а також не наносив потерпілому ударів ногою в область голови, в той час, коли він впав на асфальт. Конфлікт виник через невиплату йому заробітної плати. ОСОБА_2 запропонував йому роботу охоронця на обєкті в м. Малині, на що він погодився і почав працювати, однак заробітної плати, яку ОСОБА_2 виплачував працівникам, він не отримав.

В ході судового слідства ОСОБА_1 визнав свою вину повністю і пояснив, що він може не памятати всі моменти подій 29.07.2009року, оскільки раніше переніс травму голови і у нього бувають випадки, коли він не памятає деяких подій.

Крім визнання своєї вини самим підсудним, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 29.07.2009 року після 14-ої години до нього додому зайшов ОСОБА_1, який був у стані алкогольного спяніння, бо він чув від нього запах алкоголю, і запропонував вийти на вулицю для розмови. На вулиці, біля підїзду будинку, ОСОБА_1 почав предявляти претензії з приводу невиплати йому заробітної плати за відпрацьований час і несподівано наніс удар в ліву частину голови, а потім в область правої брови і ще кілька ударів по голові. Всіх ударів було близько пяти. Коли він був у свідомості, то від ударів не падав, але що було далі, не памятає. Отямився він біля дверей своєї квартири, і в неї зайшов сам, поруч нікого не було. Через погане самопочуття і побої дружина викликала швидку допомогу і його доправили до лікарні, де в подальшому зробили операцію. В даний час ОСОБА_1 перед ним вибачився, відшкодував матеріальну і моральну шкоду, виховує двох дітей і він не бажає, щоб його позбавляли волі.

Свідок ОСОБА_3 показала, що близько 14-ої години 29.07.2009року до них у двері подзвонив ОСОБА_1 і викликав її чоловіка для розмови. Хвилин через 25 чоловік повернувся побитий і весь у крові. У нього була розбита права брова, на голові була шишка, його нудило і вона викликала швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_4 показала, що з кінця березня 2009року її чоловік влаштувався на роботу охоронцем на фірму Нікос і працював в м. Малині. 29.07.2009року, коли вона в післяобідній час прийшла додому, то її чоловік був у тверезому стані, але дуже схвильований. Ввечері він пішов на роботу, де перед зміною завжди проходить медичний огляд. Про те, що її чоловік побив ОСОБА_2 вона дізналась пізніше.

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 сприяв їм у підборі кадрів для роботи охоронцями на обєктах в м. Малині і через нього вони передавали працівникам заробіте плату. ОСОБА_4 також працював охоронцем без офіційного оформлення документів деякий період і перед ним виникла заборгованість по заробітній платі в сумі близько 1,5 тисяч гривень. Від ОСОБА_2 їм було відомо, що ОСОБА_4 погрожував йому розправою і пошкодженням майна, однак у них не було фінансової можливості виплатити заборгованість по зарплаті, яка існує і до цього часу. Про побиття ОСОБА_2 їм повідомили по телефону, а пізніше про обставини події вони дізнались від самого потерпілого.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив, що він особисто бачив, як ОСОБА_4 біля підТзду будинку наніс кілька ударів кулаками в голову ОСОБА_2, а коли той упав, то продовжив наносити удари ногами по різним частинам тіла і один із них - в голову.

При відтворенні обстановки і обставин події ОСОБА_4 розповів і показав механізм нанесення удару потерпілому (а.с. 121-127).

Висновками судово-медичної експертизи встановлено наявність у потерпілого ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, які утворились від безпосередньої дії ударів з різною силою прикладення в область чола і міжбровя. Утворення вказаних тілесних ушкоджень у потерпілого при умові його падіння з вертикального положення на горизонтальну поверхню з послідуючим ударом об тупий твердий предмет (асфальтове покриття дороги) потиличною і правою тімяно потиличною ділянкою маловірогідно ( а.с. 169).

Дослідивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 в умисному заподіяні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння повністю доведена і його дії вірно кваліфіковані за ст. 121 ч. 1 КК України.

Обираючи міру покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого злочину.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання і місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обтяжуючою покарання підсудного обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Пом'якшуючими покарання підсудного обставинами суд визнає щире каяття і відшкодування потерпілому заподіяної шкоди.

Враховуючи викладене і думку потерпілого, суд приходить до висновку, що міру покарання підсудному слід обрати в межах санкції ст.121 ч.І КК України і застосувати ст. 75 КК України. Таке покарання суд визнає достатнім для покарання і виправлення підсудного, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України суд

засудив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.І КК України і обрати йому покарання у виді п'яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки, якщо протягом цього часу він не вчинить нового злочину, буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і і роботи, не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу цих органів і періодично з'являтись для реєстрації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити - грошову заставу. Після набрання вироком законної сили суму застави - 8500 (вісім тисяч пятсот) грн., внесених 25.08.2009року в Коростенське ВОБ 281/0281 згідно повідомлення №014502811 повернути платнику ОСОБА_8.

Речові докази: футболку - повернути ОСОБА_2, паперовий пакет з марлевим тампоном - знищити.

Вирок може бути оскаржений в Житомирський апеляційний суд через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_9