Справа 127/4153/15-к
Провадження 1-кс/127/1273/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВМВ УМВС України у Віницькій області ОСОБА_5 від 26 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000265,-

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2015 року до суду надійшла зазначена скарга ОСОБА_3 , який вказав, що з постановою слідчого СВ ВМВ УМВС України у Віницькій області ОСОБА_5 від 26 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000265 він не згодний, оспорювана постанова винесена передчасно з порушенням кримінального процесуального законодавства України, на підставі не повно з`ясованих обставин справи, досудове розслідування проведено поверхнево, не об`єктивно, упереджено (взагалі по кримінальному провадженню № 0000265 різними слідчими виносилися постанови про закриття провадження 19 разів, які скасовувались).

Скаржник мотивує вимоги скарги наступним.

Слідчий ОСОБА_4 у оспорюваній постанові як підставу для закриття кримінального провадження зазначив, що в ході проведення досудового розслідування умислу на невиконання рішення суду у службових осіб AT «Вінниця м`ясо» не встановлено, так як для того, щоб виконати ухвалу Житомирського обласного суду від 17 квітня 2001 року голова правління ОСОБА_6 видав наказ № 90 від 17.04.2001 про тимчасове введення посади директора заводу медичних препаратів AT «Вінниця м`ясо» та наказ № 91 про поновлення ОСОБА_3 на посаді директора заводу медпрепаратів AT «Вінницям`ясо» з 20 травня 1997 року, виплатив йому зарплату за час вимушеного прогулу з 20.05.1997р. по 17.04.2001р. Досудове слідство приходить до висновку про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України у діях службових осіб щодо невиконання рішення Житомирського обласного суду від 17.04.2001 з таких підстав: 17.04.2001 Житомирський обласний суд виніс ухвалу, якою затвердив укладену між ОСОБА_3 та AT «Вінницям`ясо» мирову угоду, за умовами якої AT «Вінниця м`ясо» наказом голови правління AT від 17.04.2001 поновлює ОСОБА_3 на посаді директора заводу медпрепаратів AT «Вінницям`ясо» з 20 травня 1997 року, виплачує йому зарплату за час вимушеного прогулу з 20.05.1997р. по 17.04.2001р. 13434грн. 86 коп. та витрати пов`язані з розглядом справи 1242 грн. 30 коп., витрати, пов`язані з наданням юридичної допомоги 2182 грн., та винагороду за втрату робочого часу та за безпідставний спір 1088 грн. 42 коп. ОСОБА_3 погоджується на поновлення на посаді шляхом видачі наказу головою правління без постановлення судового рішення та приймає відповідні платежі. Відповідно до наказу AT «Вінницям`ясо» від 17.04.2001 №91, згідно мирової угоди і затвердженої ухвали Житомирського обласного суду від 17.04.2001, поновлено на роботу з 17.04.2001 ОСОБА_3 на посаді директора заводу медпрепаратів. За вимушений прогул з 20.05.97 р. по 17.04.2001 р. виплачено середню заробітну плату в сумі 17947,58 грн. без урахування податку. Підстава: мирова угода і ухвала Житомирського обласного суду. Крім цього, будучи додатково допитаним ОСОБА_3 повідомив, що йому виплатили кошти за час вимушеного прогулу, що є підтвердженням виконання ухвали Житомирського обласного суду від 17 квітня 2001 року.

На думку скаржника під час винесення оскаржуваної постанови слідчий допустив неповноту слідства, дійшов хибного висновку про виконання судового рішення, оскільки на сьогоднішній день рішення суду в частині поновлення скаржника на роботі не виконане.

Скаржник зазначає, що слідчий умисно не виконує вимог ст.40 КПК України та вимог попередніх ухвал судів та зокрема: ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2015 року, якою вже було скасовано його попередню постанову від 29.11.14 р., не надав оцінки документам, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема: угоді, складеної головою правління ОСОБА_6 ( яка не була підписана скаржником), про те, що ОСОБА_3 з моменту поновлення на роботі з 17.04.2001 р. не буде приступати до роботи протягом двох місяців (період попередження про наступне вивільнення), а правління зобов`язується оплатити йому цей період, виходячи із окладу директора заводу медпрепаратів, відповідно до штатного розпису, який діяв до скорочення, у розмірі 480 грн. На думку ОСОБА_3 цей документ підтверджує небажання адміністрації AT «Вінницямясо» виконувати в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 чинне рішення суду та вказує лише на мету адміністрації AT «Вінницямясо» відкупитися від скаржника грошима акціонерів за невиконану роботу.

Крім того, слідчий не врахував та не надав належної правової оцінки листу прокуратури Вінницької області від 05.03.2003 року №06/1 -927-98, не дослідив судові рішення, що стосуються поновлення на роботі ОСОБА_3 , зокрема: рішення Житомирського обласного суду від 14.06.2004 року, у відповідності до якого було задоволено заяву начальника ДВС Вінницького міського управління юстиції про видачу дубліката виконавчого листа № 2-8 на виконання рішення Житомирського обласного суду від 17.04 2001 р. Слідчий не врахував вказані документи при винесенні оспорюваної постанови, оскільки тоді б виникло питання, з якою метою потрібен у 2004 році виконавчий лист, якщо у 2001 році рішення виконане. На тій же підставі скаржник вважає, що слідчим не враховано при винесенні оспорюваної постанови окремої ухвали Житомирського обласного суду від 16.07.2004 року, якою встановлено, що рішення про поновлення на роботі не виконане.

Слідчий умисно не надав правової оцінки листу голови правління ВАТ «Івано- Франківськ-Вінницямясо» від 01.04.2005 року, в якому зазначено, що ОСОБА_3 фактично не було допущено до виконання своїх посадових обов`язків та їх не виконував, не витребовував та не досліджував відповідної виробничої документації ВАТ «Івано- Франківськ-Вінницямясо», яка підтверджує факт допуску ОСОБА_3 до виконання своїх посадових обов`язків та виконання рішення суду. Натомість посилається на пояснення посадовців, які нічого не пам`ятають. Слідчий не добув жодного документа на підтвердження факту, що ОСОБА_3 був фактично допущений до виконання своїх посадових обов`язків, відсутні документи за підписом ОСОБА_3 , як директора заводу медпрепаратів AT «Вінницям`ясо» ( накази, розпорядження, табелі робочого часу, тощо), який нібито був поновлений на посаді.

Крім того, слідчий не надав оцінку наказу голови правління №73 від 02.04.2001 р., згідно пункту 2 якого вбачається, що виконання функціональних обов`язків директора заводу медпрепаратів AT «Вінницям`ясо» покладається на інженера-механіка ОСОБА_7 з доплатою йому 20% посадового окладу.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_3 просив скаргу задоволити та скасувати постанову слідчого СВ ВМВ УМВС України у Віницькій області ОСОБА_5 від від 26 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000265 як незаконну.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених у ній підстав. Додатково суду пояснив, що неодноразово зазначав слідчому та не відмовляється від того факту, що грошові кошти по судовому рішенню скаржник отримав, однак рішення про поновлення його на роботі не виконане на посаду його не поновлено.

Слідчий ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги, зазначив, що по можливості виконав всі зазначенні недоліки у попередній ухвалі суду, так допитав бувших голову правління АТ «Вінницям`ясо» ОСОБА_6 та заступника голови правління ОСОБА_8 , дослідив та проаналізував зазначені в ухвалі документи, вважає, що постанова є обґрунтованою та винесена з дотриманням вимог КПК України.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши кримінальне провадження №0000265, розпочате за фактом невиконання службовими особами ВАТ «Вінниця м`ясо» рішення Ленінського районного суду від 07.09.2001 року з постановою про закриття кримінального провадження, суд вважає, що дана скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення;

2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати;

4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;

5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;

7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.

В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2002 року прокуратурою Замостянського району міста Вінниці було порушено кримінальну справу за фактом невиконання службовими особами АТ «Вінниця м`ясо» судового рішення за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України. По даному кримінальному провадженню №0000265 неодноразово (19 разів) постанови про закриття провадження скасовувалися.

Суд критично ставиться до тверджень слідчого у оспорюваній постанові про те, що позиція щодо недопущення ОСОБА_3 на підприємство є необгрунтованою, так як із матеріалів кримінального провадження, а саме на підставі допитів свідків та копії бухгалтерської документації встановлено, що ОСОБА_3 було неодноразово допущено на територію підприємства після укладення мирової угоди та відповідно виплачено йому, як грошові кошти по рішення суду, так і послідуючу заробітну плату, оскільки слідчий не конкретизував осіб, які надали вищевказані покази, не зазначив, які саме документи підтверджують факт фактичного допуску до робочого місця ОСОБА_3 .

З досліджених матеріалів кримінального провадження та оспорюваної постанови судом вбачається, що слідчий СВ ВМВ УМВС України у Віницькій області ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування не виконав у повному обсязі вимог КПК України, зокрема: не витребував та не долучив відповідну виробничу документацію ВАТ «Івано- Франківськ-Вінницямясо», яка підтверджує факт допуску ОСОБА_3 до виконання своїх посадових обов`язків та виконання рішення суду (документи за підписом ОСОБА_3 , як директора заводу медпрепаратів AT «Вінницям`ясо» (накази, розпорядження, табелі робочого часу, тощо), не ідентифікував допитаних свідків, які надали пояснення про те, що ОСОБА_3 приступив до виконання своїх посадових обов`язків; не надав належної правової оцінки та не усунув суперечностей між своїм висновком про фактичне виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_3 та документами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема: листом прокуратури Вінницької області від 05.03.2003 року №06/1-927-98, яким констатовано факт не виконання рішення суду; ухвалою Житомирського облсуду від 14.06.2004 року, у відповідності до якої було задоволено заяву начальника ДВС Вінницького міського управління юстиції про видачу дубліката виконавчого листа №2-8 на виконання рішення Житомирського облсуду від 17.04.01 року про поновлення ОСОБА_3 на роботі; не врахував окрему ухвалу Житомирського обласного суду від 16.07.2004 року, якою встановлено, що рішення про поновлення не виконано і вимагається від ДВС його повного виконання; не надано правову оцінку листу голови правління ВАТ «Івано Франківськ Вінницям`ясо» від 01.04.05 року №27-1/8-05, у якому зазначено, що скаржник фактично не був допущений до своїх попередніх обов`язків і їх не виконував тощо, хоча вказані слідчі дії прямо передбачені у ст. 40 КПК України.

За наведених обставин суд вважає, що оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303,306 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ ВМВ УМВС України у Віницькій області ОСОБА_5 від 26 лютого 2015 року про закриття кримінального провадження №0000265.

Матеріали кримінального провадження № 0000265 направити в ВМВ УМВС України у Віницькій області для проведення додаткової перевірки.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: