Справа № 282/1113/15
Провадження № 1-кп/282/110/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2015 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000395 від 04 вересня 2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Глибочок Житомирського району Житомирської області та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше судимого 10 березня 2015 року Любарським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 140 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи засудженим Любарським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт, та попередженим інспектором Любарського районного підрозділу Чуднівського МВ КВІ УДПтС у Житомирській області про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, без поважних причин не вийшов на відбування громадських робіт в період з 04 червня по 15 липня 2015 року, за що йому було винесено офіційне попередження. Разом з тим, незважаючи на офіційне попередження обвинувачений з 16 по 31 липня 2015 року на відпрацювання громадських робіт не виходив. Починаючи з 07 по 29 травня 2015 року обвинувачений відпрацював 64 години громадських робіт, в червні 2015 року - 8 годин. Таким чином, обвинувачений. ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, внаслідок чого, станом на 17 вересня 2015 року невідбута частина покарання складає 68 год.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, особою засудженою до цього покарання, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 2 ст.389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав вину в ухиленні від відбування громадських робіт та пояснив, що він не попереджаючи працівників міліції та інспектора КВІ поїхав в м. Житомир до своєї сестри, і там допомагав її по господарству, відвідував хвору матір, яка проживає в Житомирському районі та свою малолітню дитину, що перебувала в Любарській ЦРЛ.

Крім особистого визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєному також повністю стверджується зібраними по справі доказами.

10 березня 2015 року вироком Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст. 185 КК України і йому призначене покарання у виді 140 год. громадських робіт.

Згідно табеля виходу на роботу, починаючи з 07 по 29 травня 2015 року обвинувачений відпрацював 64 години громадських робіт, в червні 2015 року - 8 годин. хоча заграфіком зобов`язаний був відпрацювати 76 годин, в липні 2015 року не відпрацював жодної години громадських робіт і станом на 17 вересня 2015 року невідбута частина покарання складає 68 год.

Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та обставини які обтяжують покарання рецидив злочину, а тому призначає його в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, то суд на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків призначає йому остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Любарського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року.

Враховуючи вище зазначені обставини, які є пом`якшуючими і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, то з урахуванням особи винного суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 369, 370, 371, 373, 374, 376,395, 532 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України й обрати йому покарання за цим Законом у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Любарського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року та з урахуванням ст. 72 КК України призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 2 ( двох) років 8 днів обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на засудженого, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в її органи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляції через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1