Справа № 148/1719/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року м. Тульчин
Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у місті Тульчині кримінальне провадження № 0000480 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчина, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, непрацюючого, зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , на початку липня місяця 2015 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Техноярмарок», за адресою: вул. Гагаріна, 2, м. Тульчин, Тульчинський район Вінницька область, на стажуванні, де діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та скориставшись цим, шляхом вільного доступу з вітрини магазину таємно скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Samsung G-530», білого кольору, який він у подальшому поклав собі до кишені та виніс з магазину, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.
Після скоєної крадіжки ОСОБА_6 обміняв викрадений мобільний телефон на два велосипеди у свого брата ОСОБА_7 .
У подальшому, ОСОБА_7 15.07.2015 запропонував ОСОБА_6 здати викрадений мобільний телефон в ломбард «9999», що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 60, м. Тульчин, оскільки в нього відсутній паспорт, який необхідного для здачі телефону до ломбарду. На дану пропозицію ОСОБА_6 погодився та заніс викрадений мобільний телефон до ломбарду за що отримав грошову винагороду в розмірі 2200 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю і суду надав показання, що він в липні місяці 2015 року перебував на стажуванні в магазині «Техноярмарок» у м. Тульчині. Знаходячись біля прилавку з технікою, у нього виник умисел на крадіжку мобільного телефону марки «Samsung G-530». Вказаний телефон обвинувачений викрав і поклав собі в кишеню. У подальшому зателефонував до свого брата ОСОБА_7 та запропонував обміняти його на два велосипеди, на що той погодився. Вийшовши з магазину на протязі робочого дня передав викрадений телефон ОСОБА_7 . Через деякий час брат обвинуваченого запропонував останньому здати телефон до ломбарду, оскільки у ОСОБА_7 відсутній паспорт, він погодився, і викрадений телефон здали до ломбарду у м. Тульчині за, що отримав кошти у сумі 2200 грн.
В скоєному щиро кається.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показаннями представника потерпілого ОСОБА_8 , який зазначив, що надані покази обвинуваченим ОСОБА_6 повністю відповідають подіям, які відбувались на початку липня місяця 2015 року, під час вчинення крадіжки мобільного телефону марки «Samsung G-530», а також зазначив, що шкода спричинена злочином у розмірі 3999 грн., обвинуваченим не відшкодована.
У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, щире каяття.
Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_6 , в межах санкції визначеної ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65-67, 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. 368- 371, 373, 374, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті годин.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: