Апеляційний суд Житомирської області
28 вересня 2010 року. Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючої судді: Романова О.В.,
суддів: Гузовського О.Г., Заліщука М.С.
з участю прокурора: Сидоренка О.П.,
захисника: ОСОБА_1,
засудженого: ОСОБА_2,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2010 року.
ОСОБА_2, 03. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно не працевлаштованого, на має неповнолітніх дітей, неодруженого, військовозобов'язаного, не судимого, -
засудженого за ст. 307 ч. 2 КК України на 5 ( пять ) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: періодично з'являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.
Відповідно до ст. 77 КК України конфіскацію майна не застосовано.
Запобіжний захід до набранням вироком чинності залишено попередній - підписку про невиїзд.
ОСОБА_3, 21.11.1985 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, військовозобов'язаного, судимого:
-18.11.2008 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 296 ч. 1 КК України на 1 місяць арешту;
-12.06.2009 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 309 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік;
-04.03.2010 року Богунським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, -
засуджено:
- за ст. 317 ч. 2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини майна;
- за ст. 311 ч. 1 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України при сукупності злочинів визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини майна.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до призначеного покарання приєднано частково не відбуте покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 4.03.2010 року та призначено ОСОБА_3 остаточне покарання 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини майна.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з 16.06.2010 року. В строк відбуття покарання зараховано відповідно до ст. 72 КК України покарання повністю відбуте за попереднім вироком.
Стягнуто з засуджених судові витрати за проведення судово-хімічних експертиз у розмірі 431 грн. 76 коп. в дольовому порядку по 215 грн. 88 коп.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.
Згідно вироку, 06.08.2009 року о 15 годині до ОСОБА_3, який перебував за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1., звернувся Гуторов ОТ, який також перебував у вказаній квартирі, з проханням виготовити та вжити у нього вдома за вищевказаною адресою наркотичний засіб первинтин. На прохання ОСОБА_4 ОСОБА_3 погодився, тим самим надав останньому приміщення для виготовлення наркотичних засобів. Після надання ОСОБА_3 згоди на виготовлення та вживання наркотичного засобу, ОСОБА_5 виготовив невстановлену слідством кількість наркотичного засобу - первинтин, який вжив, шляхом введення внутрішньовенної ін'єкції. Близько 15 години 20 хвилин до ОСОБА_3, який в цей час разом з ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, надійшов дзвінок від раніше знайомого йому ОСОБА_2, який в телефонній розмові з ОСОБА_3 попросив останнього надати йому квартиру за вищевказаною адресою для виготовлення наркотичного засобу, а саме «ширки», на що ОСОБА_3 погодився. Близько 16 години цього ж дня, ОСОБА_2, утримуючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому, масою 91,22 грам та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в невстановленій слідством кількості, прибув до квартири ОСОБА_3, де в цей час знаходився раніше знайомий йому ОСОБА_4, де залишив макову солому в приміщенні кухні, а канабіс в невстановленій кількості зберігав при собі. Близько 17 години ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вжити разом з ним наявний при ньому наркотичний засіб, а саме канабіс. На пропозицію ОСОБА_2 вживати наркотичний засіб ОСОБА_3 відмовився, однак, перебуваючи у станів алкогольного сп'яніння, повторно надав дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вжити, шляхом куріння, вищевказаний наркотик. Таким чином ОСОБА_3 повторно надав приміщення для вживання наркотичних засобів. Близько 19 години цього ж дня працівниками міліції в квартирі АДРЕСА_2 було проведено огляд місця пригоди, в ході якого в приміщенні кухні було виявлено та вилучено особливо небезпечні наркотичні засоби, а саме: макову солому, масою 91,22 грама, екстракт канабісу, масою 0,028 грам та прекурсор-перманганат калію, масою 0, 537 грам, який ОСОБА_3 незаконно зберігав з метою використання для виготовлення наркотичних засобів.
На початку липня місяця 2009 року у невстановлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленому слідстві місці ОСОБА_2, незаконно, з метою збуту, придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, який незаконно, з метою збуту, зберігав за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, до 06.08.2010 року. Зазначеного дня близько 15 години, взявши із собою весь наркотичний засіб, а саме: канабіс, який він незаконно зберігав за місцем свого проживання, на маршрутному таксі № 108 ОСОБА_2 незаконно перевіз його місця свого проживання до м. Житомира, де близько 16 години 00 хвилин цього ж дня зберігаючи при собі зазначений наркотичний засіб, з метою збуту незаконно переніс його до квартири АДРЕСА_3. Перебуваючи у зазначеній квартирі, знаходячись при цьому у стані алкогольного сп'яніння, близько 17 години ОСОБА_2 незаконно збув частину вищевказаного наркотичного засобу, слідством яка встановлена не була, ОСОБА_6, вживши його разом з останнім шляхом куріння через спеціальний пристрій. Залишок особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою 0, 028 грам було виявлено та вилучено працівниками міліції на спеціальному пристрої для куріння в квартирі АДРЕСА_4.
Крім цього, на початку серпня 2009 року ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в с. Зарічани, Житомирського району Житомирської області, шляхом знахідки незаконно, повторно, з метою збуту, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб макову солому, масою 91,22 грам, який зберігаючи при собі у вигляді ручної поклажі переніс до місця свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6. Після чого, зберігав зазначений наркотичний засіб за вищевказаною адресою до 06.08.2009 року. А 06.08.2009 року ОСОБА_2П, незаконно, з метою збуту, на маршрутному таксі № 108 перевіз з місця свого проживання, а саме з с. Зарічани незаконно придбаний ним наркотичний засіб макову солому, вагою 91,22 грам до м. Житомира. Після чого о 16 годині 00 хвилин переніс у вигляді ручної поклажі до квартири АДРЕСА_2, де о 19 годині 00 хвилин 06.08.2009 року вищевказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений працівниками міліції.
В апеляції прокурор просить скасувати вирок суду у звязку з невідповідністю призначеного ОСОБА_2 покарання ступеню тяжкості вчиненого ним злочину. Вважає, що судом не було враховано, що злочин, передбачений ст. 307 КК України є тяжким, ОСОБА_2 ніде не працює. За наслідками апеляційного розгляду справи просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ст. 69 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі з конфіскацією майна .
Від засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 надійшли заперечення на подану апеляцію, в яких вони вважають вирок суду обгрунтованим і законним, а тому просять апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок без зміни, наводячи відповідні доводи на обгрунтування своєї позиції.
Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав подану апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_2 та його захисника, які заперечили щодо її задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З висновками суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчиненого ОСОБА_2 злочину, за яким його засуджено, про доведеність вини та кваліфікацію дій, погоджується автор апеляції і ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Що стосується обраної ОСОБА_2 міри покарання, то на думку колегії суддів, апеляція прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як встановлено вивченням справи, суд виконав зазначені вимоги закону, та належним чином мотивував свої висновки в цій частині.
З вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_2 покарання було враховано, що він вчинив злочин, який є тяжким. При цьому, суд обгрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_2 раніше не вчиняв злочини, посередньо характеризується, має молодий вік.
При апеляційному розгляді справи захисником засудженого додатково надано документи, які його характеризують останнього та згідно яких, він, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно пройшов курс лікування від наркотичної залежності.
Наведені обставини в їх сукупності, з урахуванням того, що тяжких наслідків від дій ОСОБА_2 не настало, приймаючи до уваги те, що в ході досудового та судового розгляду справи в його діях, за яких він збув наркотичний засіб вживши його разом з ОСОБА_6 шляхом куріння, не був встановлений корисний мотив, давали суду достатні підстави при призначенні йому покарання застосувати правила ст.ст. 75, 76 КК України.
На переконання колегії суддів, міра покарання призначена засудженому з урахуванням даних про його особу та усіх обставин по справі та обставин, що обтяжують і помякшують покарання, відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених ним злочинів.
Підстави для зміни вироку за мотивами, викладеними в апеляції, відсутні.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 20 липня 2010 року щодо засудженого ОСОБА_2 - без зміни.
Судді