Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/697/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурорів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має малолітню доньку 2013 року народження, не працюючого, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, як такого, що немає судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Злочин вчинено за наступних обставин.

29 квітня 2015 року близько 17 години ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

У цей час, повз його домоволодіння по вул. Комінтерна проходив ОСОБА_5 , з яким у ОСОБА_6 склалися давні неприязні відносини. З метою з`ясування відносин ОСОБА_6 покликав ОСОБА_5 на територію свого домоволодіння у приміщення гаража.

Коли ОСОБА_5 , згодившись на пропозицію ОСОБА_6 , зайшов за ним у приміщення вказаного вище гаража, останній, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на грунті давніх неприязних відносин, наніс не менше одного удару стиснутою у кулак рукою в область нижньої щелепи потерпілого, при цьому заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді: ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, так як потягло за собою тривалий розлад здоров`я на термін більше 3-х тижнів.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, цивільний позов також не визнав і суду пояснив, що 29 квітня 2015 року він перебував у себе у дворі разом із ОСОБА_9 , який попросив дозволу відвезти потерпілого, на що він дав згоду.

Через деякий час ОСОБА_9 повернувся і повідомив йому про те, що ОСОБА_10 негативно висловлювався на його адресу. Він зателефонував до батька ОСОБА_10 запитати чого так його син говорить, однак ОСОБА_10 син вихопив трубку телефону та встряг у розмову.

У відповідь він сказав, що розберемось.

Потім батько та син ОСОБА_10 зайшли до нього у двір, підійшли до гаражу і він покликав ОСОБА_9 для того, щоб останній підтвердив ту обставину, що потерпілий говорив на нього негарні слова. ОСОБА_9 підійшов, підтвердив, що ОСОБА_11 висловлювався на його адресу негативно та пішов у сторону. Між ними всіма виникла сварка, потерпілий із кишені витяг кухонного ножа, він сказав їм іти геть і сам вийшов із гаража, щоб уникнути конфлікту.

ОСОБА_9 був весь час у літній кухні

Крім того, пояснив, що при сутичці батько потерпілого весь час заспокоював останнього, він особисто потерпілому ніяких тілесних ушкоджень не наносив і до візиту до нього на потерпілому тілесних ушкоджень не було.

Невизнання обвинуваченим своєї вини судом розцінюється як спроба уникнути передбаченої відповідальності за вчинене діяння і його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується показаннями потерпілого, свідків, які допитані в судовому засіданні.
Так потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 29.04.2015 року близько 15.00-15.30 години він приїхав до батька в село Підвисоке, перед цим випивши дві бутилки пива. На заставши батька вдома, він пішов до нього на роботу і по дорозі зустрів ОСОБА_9 , якого попросив підвезти на роботу до батька.

ОСОБА_9 погодився, запитавши по телефону дозволу у ОСОБА_12 .

По дорозі ОСОБА_9 повідомив йому, що ОСОБА_13 йому мало платить за роботу. Жартуючи, він порадив ОСОБА_9 звернутись до ОСОБА_13 та попросити підвищити платню.

В цей час до нього зателефонував його батько ОСОБА_14 і повідомив, що ОСОБА_13 нецензурними словами погрожував йому, що буде вбивати їх. Запитавши батька про причину побиття, останній сказав, що нічого не знає, і він вирішив сам піти до ОСОБА_13 та розібратись.

Після телефонної розмови із батьком він сказав останньому, що буде прямувати до ОСОБА_15 , однак батько зрозумів що буде якась суперечка, тому що знав, що дуже давно у нього були неприязні відносини з ОСОБА_13 .

Попрямувавши по нижній вулиці Комінтерна, він побачив, що на вулиці стоїть ОСОБА_16 і розмовляє з його батьком.

Підійшовши до двору ОСОБА_13 , останній запросив його у двір до гаража і відразу ж вдарив його, поваливши із ніг, наніс ряд ударів по обличчю та вдарив у пах. При цьому батько був біля двору, а через хвилину зайшов у подвір`я та відтягнув його від бійки.

У нього пішла із носа кров, почався набряк щелепи. При цьому, він ніяких при собі предметів не мав, ОСОБА_13 не бив, не погрожував йому і перед подією у нього ніяких тілесних ушкоджень не було.

При ударах ОСОБА_13 запитував його чи виражався він нецензурними словами на його адресу, на що він давав стверджувальну відповідь.

Також потерпілий стверджував, що при події були присутні його батько та ОСОБА_9 .

Після бійки він пішов по дорозі, в цей час їхав автомобіль таксі вже на відстані близько 500 метрів від місця події і батько посадив його до автомобіля, який підвіз його до ОСОБА_15 в районну лікарню.

В лікарні йому надали першу медичну допомогу, зробили знімки і повідомили що у нього перелом щелепи та вибитий зуб, після чого я звернувся до міліції в той самий день.

Крім того, потерпілий суду пояснив, що на подвір`ї обвинуваченого встановлені відеокамери, які направлені на гаражі і фіксували всі події, свідок ОСОБА_9 дав неправдиві пояснення.

З приводу заявленого цивільного позову пояснив, що огляд йому проводили 29 квітня 2015 року , до обласної лікарні поїхав 3 травня 2015 року, однак були святкові дні і його зареєстрували 8 числа.

Лікувався він в Кіровоградській обласній лікарні в період з 8 по 18 травня 2015 року. Лікувався він тільки у вищевказаному закладі, після чого відвідував Новоархангельську районну лікарню, де отримував уколи.

Всі витрати представлені чеками, які додані до справи і на лікування було витрачено близько 3000 гривень, що підтверджується чеками. В загальній сумі було близько 5500 гривень, і ці кошти він брав у кредит.

Під час лікування йому призначалися знеболювальні препарати, біойогурти, накладалася шина на щелепу, у зв`язку з чим він три тижні мав обмеження при здійсненні харчування.

Суму коштів, яка не підтверджена чеками, він обґрунтовує витратами на проїзд, харчування, добровільними внесками до лікарні.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що потерпілий це його син, і точної дати він не пам`ятає, близько 17 години він зустрів свого сина у селі, вони зупинились, поговорили, і почали йти до нього додому.

На відстані за 500 метрів до будинку до нього зателефонував ОСОБА_13 , і запитав чи його син біля нього, на що він відповів так і попросив дати телефон сину.

Він дав слухавку сину і почув крик по телефону, суті розмови не зрозумів, однак чув як син сказав ОСОБА_17 , мені різниці немає. Він забрав телефон у сина і запитав ОСОБА_13 що трапилося, на що останній відповів , що його син щось на нього наговорив і почав погрожувати, що зараз приїде і повбиває їх, на що він запевнив ОСОБА_18 , що не потрібно нікуди їхати і робити якісь скандали.

Потім син сказав, що піде розібратись до ОСОБА_13 і пішов до останнього. Він слідом пішов за сином, щоб нічого не трапилось, оскільки у ОСОБА_13 у подвір`ї розміщені відеокамери і якщо господар побачить сина, то будуть неприємності.

Він вулицею поїхав велосипедом до ОСОБА_13 , зясувати ситуацію, і коли зайшов до нього на подвіря та запитавши що трапилося, то ОСОБА_13 почав йому грубити і погрожувати, що він їх повбиває. Заперечивши у відповідь, він сказав, що можливо син випив щось спиртне і попросив його сьогодні не чіпати, а завтра коли буде тверезий, то вони спокійно поговорять.

Виходячи із двору, він побачив, що під`їхав мікроавтобув, ОСОБА_13 почав розмову із водієм і в цей час до двору наближався його син.

ОСОБА_13 відійшов від мікроавтобуса, запросив сина піти поговорити, і вони всі зайшли до гаража ОСОБА_18 , після чого останній наніс удар сину в щелепу та почав його бити у пах. В цей момент він став між сином і ОСОБА_13 для того щоб останній більше того не бив, однак ОСОБА_13 знову став бити сина і він змушений був їх розборонити.

Коли виходили всі із гаража, він запитав у Тарнавського для чого це все було потрібно, на що останній покликав його до гаража і там наніс йому від 5 до 7 ударів в область грудної клітини та сказав щоб знали як до нього пред`являти претензії.

Після чого він із сином вийшли та пішли в бік центру села, він залишився біля вагової для того щоб ОСОБА_13 більш не зачіпав сина, а син вийшов за село, дійшов до поля і там їхало таксі. Він попросив таксиста відвезти сина. На що останній погодився.

Свідок стверджував, що ОСОБА_13 весь час погрожував сину, що саме сталось йому невідомо і він весь час просив ОСОБА_18 розібратись спокійно. Сина просив їхати додому для уникнення конфлікту, так як останній був випивши.

Під час події у сина не було ніяких заборонених предметів, зброї і він тілесних ушкоджень ОСОБА_13 не наносив.

На запитання пояснив, що причин оговорювати ОСОБА_13 немає, ОСОБА_9 весь час перебував у гаражі біля дверей, бачив усі події і в судовому засіданні говорить неправду.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він є підприємцем і надає послуги таксі.
Точної дати та часу він не пам`ятає, він привіз людей до с. Підвисокого і на зворотньому шляху його зупинив батько потерпілого, дав 50 грн і попросив відвести його сина до ОСОБА_15 , сказавши при цьому що «повздорили трохи».
Він на шляху підібрав потерпілого, який держався за щоку та сказав, що його побили, і він відвіз потерпілого до районної лікарні. Інші подробиці події йому невідомі.
Крім того, вина обвинуваченого підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 червня 2015 року та фототаблицями до нього, згідно яких потерпілий ОСОБА_5 показав, як саме ОСОБА_6 наносив йому удари;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 01 травня 2015 року та фототаблицями до нього, згідно яких свідок ОСОБА_14 показав, як саме ОСОБА_6 наносив удари потерпілому ОСОБА_5 ;
- висновком експерта № 40 від 10 червня 2015 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді ангулярного перелому нижньої щелепи зліва, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, так як потягнуло за собою тривалий розлад здоров`я на термін більше 3-х тижнів. Вказане тілесне ушкодження утворилось від локальної дії тупого твердого предмету можливо при нанесенні удару руки, чи обутої ноги людини, не менше 1-го травматичного впливу, та могло утворитися у термін вказаний у постанові, на що вказують дані медичної документації. Враховуючи морфологічний характер та локалізацію вищевказаного ушкодження його утворення при падінні з вертикального положення тіла малоймовірно.
Виявлене тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_5 у вигляді ангулярного перелому нижньої щелепи зліва могло утворитись за обставин, на які вказує потерпілий та свідок при проведенні слідчих експериментів від 01.05.2015 року та 09.06.2015 року за участі останніх.
Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він перебуває у дружніх стосунках із обвинуваченим, періодично допомагає останньому по господарству внаслідок наявних боргових зобов`язань перед ОСОБА_13 і у той день він допомагав ОСОБА_13 у зварювальних роботах.
Відлучившись по своїх справах, він повернувся до домоволодіння ОСОБА_13 та побачив у дворі обвинуваченого потерпілого, який попросив його підвезти до свого батька.
Він запитав дозволу у ОСОБА_18 та повіз потерпілого скутером, де проживає батько останнього. Так як батька вдома не було, ОСОБА_21 попросив його відвезти на іншу вулицю і під час руху ОСОБА_21 говорив погані слова на ОСОБА_13 .
Їдучи по вулиці, вони зустріли батька потерпілого, ОСОБА_22 залишився, а він поїхав до ОСОБА_12 та повідомив його про те, що ОСОБА_11 про нього негарно висловлюється.
Потім ОСОБА_23 зателефонував до батька потерпілого ОСОБА_24 і він чув як у трубку говорить нецензурні слова потерпілий на адресу ОСОБА_13 . Під час розмови ОСОБА_23 просив зайти батька та сина ОСОБА_10 до нього поговорити.
Через деякий час потерпілий та його батько прийшли до ОСОБА_13 , зайшли до гаража, де у цей час був останній і в цей час ОСОБА_23 позвав його для того щоб підтвердити про образи на його адресу.
Він підійшов, підтвердив, що дійсно образи прозвучали на адресу ОСОБА_13 і пішов до літньої кухні, де перебував близько 15-20 хвилин і всі події, які відбувались у гаражі він не бачив та не чув нічого, оскільки вийшов із літньої кухні та поїхав додому.
На запитання свідок повідомив, що бачив ОСОБА_25 у стані сп`яніння і у потерпілого у руках не було ніяких заборонених предметів.
Однак суд критично оцінює показання дані свідком ОСОБА_20 на спростування вини обвинуваченого, оскільки останній перебуває у дружніх стосунках із ним, має боргову залежність від останнього, свої дії погоджував постійно із обвинуваченим і його показання спростовуються показанням даними у судовому засіданні потерпілим та свідком ОСОБА_14 , які дали послідовні пояснення.
Дослідивши та перевіривши представлені по справі докази, надав їм належну оцінку в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 с. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, його вік та рід занять, наявність утриманця, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога Новоархангельської ЦРЛ не перебуває.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не знаходить.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особам.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладених обставин та досліджених матеріалів суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, надавши йому можливість виправдати покладені на нього судом обов`язки.

Щодо вирішення заявленого цивільного позову, то суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн.00 коп., як понесених витрат на лікування та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

В підтвердження позовних вимог щодо витрат на лікування ним надано довідку про те, що він перебував на стаціонарному лікуванні у Кіровоградській обласній лікарні з 08.05.2015 року по 18.05.2015 року з діагнозом: ангулярний перелом нижньої щелепи зі зміщенням фрагментів, 12.05.2015 року була проведена операція по видаленню зуба, йому було призначено лікування із зазначенням медпрепаратів.

Суд приймає до уваги понесені витрати потерпілим на лікування на загальну суму в розмірі 1073 грн. 21 коп. по наданим суду фіксальним чекам, інші витрати, які зазначені в чеках судом не можуть бути прийняті як доказ понесених витрат, оскільки вони не є належним доказом.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України.

Цивільне законодавство України, під моральною шкодою розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір моральної шкоди заявленої потерпілим підлягає частковому задоволенню, оскільки при визначенні розміру моральної шкоди суд виходить зі ступеня вини заподіювача шкоди, характеру та обсягу заподіяних потерпілому моральних страждань, які виразились у погіршенні його стану здоров?я, отримання тілесних ушкоджень, від яких він значний час лікувався, і внаслідок яких він був обмежений вести активний спосіб життя, і, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне розмір моральної шкоди визначити в сумі 5000 грн.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді 2 років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 1073 грн. 21 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: