КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №1-108/2011

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2012 року селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мумигі І.М.

при секретарі Сабадаш Т.Є.

за участю прокурора Арсірія М.В.

захисника - адвоката ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, інваліда II групи, не одруженого, дітей не має, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

який вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.350 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв суспільно небезпечне діяння пов'язане з відкритим викраденням чужого майна (грабіж), вчинений групою осіб, а також погрозою вбивством щодо службової особи та щодо громадянина, який виконує громадський обов'язок, застосована з метою припинення діяльності службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов'язок, або зміни її характеру в інтересах того, хто погрожує при наступних обставинах:

01.10.2010 року ОСОБА_3, вступив в зговір з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, спрямований на викрадення чавунних секцій огорожі пам'ятника зведеного в честь загиблих воїнів Великої Вітчизняної війни (Братської могили), розташованого в центрі с. Лозуватка Компаніївського району Кіровоградської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір 01.10.2010 року, близько 03:00 год., учасники змови на автомобілі НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, приїхали до вказаного вище села, та під'їхавши до згаданого пам'ятника, розподіливши ролі між собою, де ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ногами почали збивати з кріплення секції огородження, а ОСОБА_5 під час їх збивання, вказані секції притримував руками, після чого вантажив їх до автомобіля, на якому вони приїхали. Збивши та погрузивши до автомобіля, на якому вони приїхали 14 чавунних секцій парканного огородження пам'ятника вартістю 182,70 грн., за одну секцію на загальну суму 2 557,80 грн, намагалися таємно заволодіти вказаним майном, та не маючи можливості вільно розпорядитися викраденим, проїхавши незначну відстань, побачили як їх наздоганяли на автомобілі особа, яка на той час виконувала свій громадський обов'язок ОСОБА_6 та голова Лозуватської сільської ради ОСОБА_7, після чого ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи те, що були поміченими сторонніми особами, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, відкрито заволоділи вказаними секціями огородження пам'ятника.

З місця скоєння злочину зникли, а викраденим розпорядилися за власним розсудом, завдавши Лозуватській сільській раді Компаніївського району Кіровоградської області матеріального збитку на загальну суму 2 557,80 грн.

Таким чином, своїми навмисними противоправними діями ОСОБА_3, скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.186 КК України, кваліфіковане як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, 01 жовтня 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, з викраденими секціями паркану, почали направлятися з с. Лозуватка Компаніївського району Кіровоградської області. По дорозі в зворотньому напрямку вони побачили, що їх переслідує легковий автомобіль. Після цього зрозумівши, що вони стали поміченими під час вчинення злочину, почали втікати від переслідувачів, та доїхавши до села Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області і виїхавши на ґрунтову дорогу, засіли в болоті. Зрозумівши, що від переслідувачів їм не втекти, з метою уникнення відповідальності, підійшли до автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, де ОСОБА_3 погрожуючи вбивством в адресу голови Лозуватської сільської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_6, предметом, який зовні схожим на пістолет, наказав їм від'їхати назад, щоб не заважали їм виїхати з болота, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в цей час порізали три шини цього автомобіля, після чого з місця події зникли, викрадені предмети заховали на території цього ж села, а самі направилися в напрямку м. Бобринець Кіровоградської області.

Таким чином, своїми навмисними противоправними діями ОСОБА_3, скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.350 КК України, кваліфіковане як погроза вбивством щодо службової особи та щодо громадянина, який виконує громадський обов'язок, застосована з метою припинення діяльності службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов'язок, або зміни її характеру в інтересах того, хто погрожує.

Обвинувачений в судовому засіданні за станом здоров»я присутній не був, тому керуючись ч. 3 ст. 419 КПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. На досудовому слідстві ОСОБА_3 причетність до вчинення суспільно-небезпечних діянь не визнав і показав, що ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_4 він не знає, та ніколи їх не бачив, ніяких злочинів він не вчиняв, автомобіля НОМЕР_3 в нього ніколи не було, і вказаним транспортним засобом він ніколи не керував.

Потерпілий ОСОБА_7, підтвердив показання, які давав на досудовому слідстві, а саме, що 01.10.2010 року, близько 03:00 годині, він почув хрускіт біля пам'ятника (Братської могили) загиблих воїнів Великої Вітчизняної війни, що в с.Лозуватка Компаніївського району Кіровоградської області. З метою перевірки він направився до вказаного пам'ятника і по дорозі побачив, як з того краю їхав автомобіль ВАЗ. Коли він прийшов до згаданого місця, то виявив відсутність 14 секцій парканного огородження пам'ятника. Після цього, він зателефонував ОСОБА_6 та попросив його, щоб той на власному автомобілі допоміг наздогнати зловмисників. Потім вони удвох почали наздоганяти помічений ним автомобіль, та за селом Лозуватка, наздогнавши даний автомобіль, ОСОБА_6 почав його зупиняти, але автомобіль не зупинився, і вони продовжили його переслідувати, а коли переслідуємий ними автомобіль доїхав до с.Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області і виїхав на ґрунтову дорогу, то засів там, а вони опинилися позаду вказаного автомобіля. Потім з автомобіля вийшов невідомий чоловік, який обличчя та голову закривав курткою, та, підійшовши до ОСОБА_6, почав погрожувати йому та ОСОБА_6 пістолетом, та говорив, що застрелить, якщо вони не від'їдуть назад. В цей час, з даного автомобіля, вийшло ще двоє невідомих осіб, які прорізали в автомобілі три шини. Коли вони здали назад, то вказані троє чоловіків сіли в автомобіль, яким вони їхали та продовжили далі свій рух.

Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив показання, які давав на досудовому слідстві та дав аналогічні показання з показами ОСОБА_7

Особа, яка засуджена за вчинення вказаного злочину ОСОБА_4 підтримав покази які давав на досудовому слідстві в якості обвинуваченого, а саме показав, що 30 вересня 2010 року у вечірній час до нього додому приїхав невідомий для нього чоловік, який його попросив, щоб він йому продав колесо від автомобіля ВАЗ, і той йому продав дане колесо за 50 грн. Потім чоловік запропонував йому підзаробитися, і він погодився. Що саме потрібно було робити він у невідомого чоловіка не питав, і сума оплати роботи ними також не обумовлювалася. Потім вже 01.10.2010 року, близько 02:00 год., до нього приїхав вказаний чоловік на цьому ж автомобілі, де також був і ОСОБА_5, який сидів на той час на місці заднього сидіння, і був в стані алкогольного сп'яніння. Потім вони приїхали у невідоме для нього село та під'їхали до чавунного паркану, що проходив поряд з дорогою улиці, де невідомий чоловік, сказав, що необхідно ногами збивати з кріплення вказаний паркан, що він і робив, а ОСОБА_5 вказаний паркан притримував, та складав до автомобіля. Викрали таким чином вони 14 секцій паркану та після чого поїхали назад. Виїхавши з вказаного села, він побачив як їх обігнав легковий автомобіль, і з нього вийшов водій та почав їх зупиняти, але вони не зупинилися, і продовжили рух далі, а даний автомобіль почав їх переслідувати. Доїхавши до с. Миколо-Бабанка, вони виїхали за межі вказаного села, де в болоті їхній автомобіль засів. Автомобіль, який їх переслідував також зупинився позаду них. Після цього невідомий чоловік наказав йому та ОСОБА_5 взяти в автомобілі ножі та прорізати в переслідуємому їх автомобілі шини колес. Сам водій підійшов до водія автомобіля, який їх переслідував, а він підійшов до автомобіля з правого боку та прорізав шини переднього та заднього колеса. Після цього автомобіль здав назад, і вони втрьох сіли до автомобіля, яким вони їхали та поїхали далі. Потім вони під'їхали в цьому селі до трансформатора, де вивантажили викрадені секції паркану, і потім продовжили свій рух, а по дорозі побачили, як за ними їхав невідомий для них автомобіль, і заїхавши в с.Мар'янівка Бобринецького району Кіровоградської області, засіли в саду в болоті, після чого вони втрьох вибігли з автомобіля, та в подальшому він був затриманий працівниками міліції.

Особа, яка засуджена за вчинення вказаного злочину ОСОБА_5, підтримав покази які давав на досудовому слідстві в якості обвинуваченого, а саме показав, що 30 вересня 2010 року у вечірній час він проходив повз домоволодіння в якому проживав ОСОБА_4, і біля вказаного домоволодіння він побачив останнього та ОСОБА_3, які ремонтували автомобіль останнього марки ВАЗ 21013, червоного кольору. Під час спілкування з ОСОБА_3, той повідомив, що вночі до нього заїде, але причину свого візиту він не повідомляв. Після цього, вже 01.10.2010 року, в нічний час, близько 02:00 год., до нього приїхав на тому ж автомобілі ОСОБА_3, та запропонував з ним поїхати в центр м.Бобринця, і той погодився. На той час ОСОБА_5, був п'яним, а тому багато запитань він не задавав. Після цього вони заїхали до ОСОБА_4, і після цього на даному автомобілі під керування ОСОБА_3, вони виїхали за межа Бобринця та направилися у північному напрямку, в напрямку м. Кіровограда. Недоїжджаючи до смт. Компаніївка автомобіль повернув праворуч в напрямку смт. Устинівки, та ще проїхавши деяку відстань, вказаний автомобіль зупинився в невідомому для нього селі (як згодом виявилося, вказаним селом являлося село Лозуватка Компаніївського району Кіровоградської області), біля чавунного паркану. Що огороджував вказаний паркан він не знає. Потім вони вийшли з автомобіля, де ОСОБА_8 та ОСОБА_4, почали збивати з кріплення паркан, а він його притримував, щоб він не впав та не розбився. Збивши таким чином 14 шт., секції паркану, вони його завантажили на заднє місце автомобіля, і знову під керуванням ОСОБА_3, поїхали назад. Виїхавши з вказаного села, вони побачили, що позаду їхав невідомий автомобіль, і тому вони почали їхати швидше, але вказаний автомобіль їх обігнав, та проїхавши певну відстань даний автомобіль зупинився, і з нього вийшов чоловік, та почав зупиняти вказаний автомобіль, але ОСОБА_3, не зупинився, і вони поїхали далі, а вказаний автомобіль почав їх переслідувати. Доїхавши до Бобринця, вони повернули в напрямку с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, та виїхавши за межі села, автомобіль засів у болоті. В цей час, автомобіль, який їх переслідував зупинився попереду них. Потім ОСОБА_3, наказав їм взяти ножі, та вийшовши з автомобіля підійшов до зустрічного автомобіля та сказав, що буде стріляти, після цього ОСОБА_3 наказав їм вийти з автомобіля, що вони і зробили, і після цього він з одного боку автомобіля порізав задню шину автомобіля, а ОСОБА_4, в той час знаходився з іншого боку автомобіля. Потім вони втрьох сіли в автомобіль, яким приїхали та направилися назад до м. Бобринець, і по дорозі назад зустрілися ще з одним автомобілем, який за ними почав їхати, і вони продовжили втікати, та заїхали в с. Мар'янівка Бобринецького району Кіровоградської області, де в саду вказаний автомобіль засів в болоті, і вони почали втікати залишивши автомобіль. Він, пробігши незначну відстань заснув, так як був в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, пов'язаного з відкритим викраденням чужого майна (грабіж), вчинений групою осіб, а також погрозою вбивством щодо службової особи та щодо громадянина, який виконує громадський обов'язок, застосована з метою припинення діяльності службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов'язок, або зміни її характеру в інтересах того, хто погрожує підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи, а саме:

- Протоколом від 06.10.2010 року відтворень обстановки та обставин події проведенним з ОСОБА_4, біля пам'ятника загиблим воїнам ВВВ (Братської могили) та в с. М. Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області в ході проведення яких той повністю відтворив обстановку та обставини події. (а.с. 56-62).

- Протоколом від 06.10.2010 року проведенним з ОСОБА_5 відтворень обстановки та обставин події, біля пам'ятника загиблим воїнам ВВВ (Братської могили) та в с. М. Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області в ході ході проведення яких той повністю відтворив обстановку та обставини події. ( а.с. 56-62 )

- Протоколом від 05.10.2010 року виїмки трьох порізаних шин з домоволодіння ОСОБА_6 (а.с. 55).

- Протоколом від 01.10.2010 року огляду місця події, а саме території фруктового саду застосуванням розшукової собаки, розташованого біля с.Мар'янівка Бобринецького району Кіровоградської області звідки було вилучено автомобіль НОМЕР_1, а також з дверцят вказаного автомобіля та з кришки капота було вилучено 5 дактилоплівок з слідами рук, а з самого автомобіля було вилучено металевий лом, ножиці для різання металу та дерев'яну біту. ( а.с. 25 ).

- Протоколом від 01.10.2010 року огляду місця події, а саме території, де розміщений пам'ятник загиблим воїнам (Братська могила) в с.Лозуватка Компаніївського району Кіровоградської області, звідки було викрадено 14 чавунних секцій парканного огородження. (а.с. 28).

- Протоколом від 20.10.2010 року огляду місця події, а саме території місцевості, розташованої в с. Миколо-Бабанка Бобринецького району Кіровоградської області, біля трансформатора КТП 510/53 РІД 0,4 КВ, звідки було вилучено 14 чавунних секцій парканного огородження та постановою про визнання речовими доказами та прилучення до справи речових доказів. ( 171-172).

- Висновком судово-товарознавчої експертизи №3886/26 від 12.10.2010 року встановлено, що ринкова вартість 14 секцій чавунного паркану, з урахуванням знижки на знос, станом цін на 01.10.2010 року, складала 2 557,80 грн. (а.с. 77 ).

Таким чином, під час судового розгляду справи, за показаннями потерпілих, свідків, матеріалами кримінальної справи, судом встановлено, що мало місце вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 186, ч.1 ст.350 КК України, кваліфіковане як суспільно небезпечне діяння пов'язане з відкритим викраденням чужого майна (грабіж), вчинений групою осіб, а також погрозою вбивством щодо службової особи та щодо громадянина, який виконує громадський обов'язок, застосована з метою припинення діяльності службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов'язок, або зміни її характеру в інтересах того, хто погрожує.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 726 від 18.10.2011 року встановлено, що ОСОБА_3, в момент скоєння правопорушення страждав, і в даний час страждає деменцією внаслідок травми головного мозку. В клінічній картині захворювання, емоційна неадекватність, мислення туго рухоме, зниження інтелекту і відсутність критики до свого стану здоров'я. З 05.02.2009 року по 01.03.2010 рік знаходився на примусовому лікуванні в психлікарні зі звичайним наглядом грубо порушував дисципліну, не підкорявся лікарняному режиму, втікав із відділення. Все це позбавляє ОСОБА_3, розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними. У відношенні інкримінованого йому правопорушення слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусову лікування в психіатричній лікарні з суворим режимом нагляду. (а.с. 97-98).

Як вбачається з довідки Комунального закладу „Кіровоградської обласної психіатричної лікарні № 3977/01 від 26.12.2011 року щодо ОСОБА_3 можуть застосовуватись примусові заходи медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно висновку амбулаторної додаткової судово-психіатричної експертизи № 52 від 31.01.2012 року встановлено, що ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення страждав, і в даний час страждає деменцією внаслідок травми головного мозку.

Епілептичний синдром. Діагноз встановлений згідно анамнезу: в січні 2005 року переніс черепно-мозкову травму (впав з мотоцикла). Був направлений в нейрохірургічне відділення, два рази прооперований. Через чотири місяці у хворого зявились епіприпадки. Являється інвалідом П-ї групи. За даними обстеження інтелект знижений. Память відсутня на події даного часу і минулого часу. Все це позбавляло ОСОБА_3, усвідомлювати свої дії і керувати ними. У відношенні інкримінованого йому правопорушення слід вважати неосудним. Підпадає під дію ч.2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - примусове лікування зі звичайним наглядом в психотуберкульозному відділенні комунального закладу „Кіровоградська обласна психіатрична лікарня. (а.с. 248).

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»визначено, що відповідно до частин 3-5 статті 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізації до психіатричного закладу, із звичайним, посиленим та суворим наглядом.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу»визначено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст.ст.19, 92-94 КК України, ст.ст. 416, 419-421, 424 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.350 КК України та застосувати примусовий захід медичного характеру у виді примусового лікування зі звичайним наглядом в психотуберкульозному відділенні Комунального закладу „Кіровоградської обласної психіатричної лікарні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження залишити попередню тримання під вартою.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя _______________ І.М. Мумига