Справа № 1/1328/122/12 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 11/1390/738/12 Доповідач : Данко В. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2012 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Данка В.В.,

суддів Грищука В.О., Танечника І.І.,

з участю прокурора Ковальчука Т.О.,

засудженої ОСОБА_1

та її захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляціями засудженої ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_3 за ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2012 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, українку, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружену /на утриманні має одну неповнолітню дитину/, не працюючу, раніше не судиму, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 /ос/

засуджено за:

ч.1 ст.263 КК України на два роки позбавлення волі;

ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено чотири роки позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй майна.

Запобіжний захід взяття під варту залишено засудженій без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахується з 01 жовтня 2011 року з часу фактичного затримання.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одружений, не працюючий, раніше судимий, останній раз 12.09.2006 р. Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі

засуджений за ч.2 ст.307 КК України на пять років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід взяття під варту залишено без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахується 01 жовтня 2011 року з часу його фактичного затримання.

Питання про речові докази та відшкодування судових витрат вирішено відповідно до ст.ст.81,93 КПК України.

ОСОБА_3 вирок не оскаржив.

ОСОБА_1 визнана винуватою в тому, що у невстановленої досудовим слідством особи орієнтовно у травні 2011 року придбала наркотичний засіб "метадон" вагою 0,4259 грама, який в подальшому зберігала за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою збуту.

В подальшому в період з 25 по 26 вересня 2011 року ОСОБА_1, реалізуючи свій умисел, перебуваючи за адресою свого проживання, незаконно збула ОСОБА_3 за 800 гривень наркотичний засіб "метадон" масою 0,4259 грама.

Крім того, ОСОБА_1, продовжуючи свою злочинну діяльність, приблизно в травні 2011 року у невстановленої досудовим слідством особи придбала наркотичний засіб "метадон" масою 0,1495 грама, який зберігала при собі за місцем свого проживання, за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Куликів, вул. Грушевського,114 до 28.09.2011 року, коли працівниками Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області вказаний наркотичний засіб у неї було вилучено.

Крім того, ОСОБА_1 без передбаченого законом дозволу незаконно придбала, знайшовши на вулиці, та привласнивши собі, вогнепальну зброю пістолет "Zoraki-MOD.914-s" № 104308, калібр 9 мм Р.А., який 28.09.2011 року працівниками міліції під час проведення поверхневого огляду у неї було виявлено та вилучено з поліетиленового пакету, який вона переносила при собі.

У поданій апеляції засуджена ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності її вини та кваліфікації діяння, просить звільнити її від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, посилаючись на ряд обставин, які, на її думку, не враховані судом. Так, в обґрунтування своїх доводів, апелянт посилається на те, що свою вину у скоєному вона визнала повністю, щиро розкаялася, а також взяла на себе зобов'язання в майбутньому не вчиняти жодних протиправних діянь та на волі довести своє виправлення. Крім цього, просить апеляційний суд врахувати стан її здоров'я, оскільки тяжко хворіє та перебуває на обліку в онкологічному диспансері, і, попри це, їй доводиться дбати про свого неповнолітнього сина та батьків-інвалідів, які перебувають на її утриманні. За таких обставин вона вважає, що застосоване до неї судом першої інстанції покарання у виді реального позбавлення волі є занадто суворим, а досягнути мети кримінального покарання у її випадку можливо без ізоляції її від суспільства.

З аналогічних підстав вирок суду оскаржив захисник засудженої адвокат ОСОБА_2, який у поданій апеляції наполягає на звільненні його підзахисної від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що за умов, коли підсудна повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, сприяла органам досудового слідства у встановленні істини у справі, хворіє, у зв'язку з чим перебуває на диспансерних обліках в онкодиспансері та медичній частині слідчого ізолятора, має на утриманні хворих батьків похилого віку та неповнолітню дитину, рішення суду першої інстанції про позбавлення волі засудженої за вчинення нею злочинів не можна вважати обґрунтованим. А тому він просить зазначене упущення місцевого суду виправити та гуманно поставитись до засудженої ОСОБА_1, яка усе переосмислила і більше не стане на злочинний шлях.

Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали свої апеляції та апеляції одне одного, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцій без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих їй злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, вчинених за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, чого не заперечують ні сама засуджена, ні її захисник.

Щодо покарання, з яким засуджена та її захисник не погоджуються, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.65 КК України: відповідає тяжкості вчинених злочину; обране з врахуванням особи засудженого та з врахуванням помякшуючих обставин визнання вини у вчиненому, розкаяння, сприяння у розкритті злочину, позитивну характеристику, тяжкі захворювання та призначене в межах, встановлених санкцією ч.1 ст.263 КК України. А що стосується за ч.2 ст.307 КК України то суд першої інстанції, приймаючи до уваги стан здоров"я засудженої згідно з клінічно встановленим медичним діагнозом та, проявляючи гуманне ставлення до неї, застосував положення ст.69 КК України і призначив покарання за вказаний злочин у більш мякому розмірі, ніж це передбачено санкцією статті обвинувачення.

Доводи засудженої та їїзахисника про те, що з врахуванням усіх пом'якшуючих покарання обставин призначене покарання є надто суворим, безпідставні, й колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки усі дані про особу засудженої та помякшуючі обставини при призначенні покарання були в повній мірі враховані судом першої інстанції.

Саме тому суд першої інстанції, виходячи із передбачених ст.65 КК України загальних засад призначення покарання, врахувавши усі обставини справи та особу засудженої, призначив останній покарання за ст.70 КК України нижче мінімального, що передбачено найтяжчою санкцією статті обвинувачення.

Колегія суддів з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи засудженої, не вбачає достатніх підстав для застосування до неї положень ст.75 КК України.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що призначене засудженій покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав для помякшення засудженій покарання немає.

Керуючись ст.ст.365,366,367 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2012 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляції засудженої ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2 без задоволення.

Головуючий:

Судді:

Оригінал ухвали.