Справа № 755/8940/15-к
В И Р О К
іменем України
"06" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0004241 від 24.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, одружений, з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що 24.03.2015 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_6 перебував поблизу кіоску з реалізації сувенірної продукції, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Попудренка, 7, де через відкрите вікно для відпуску товарів помітив на робочому столі продавця вказаного кіоску мобільний телефон «НТС», що належить ОСОБА_8 та у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, що знаходиться в приміщенні кіоску.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер для продавця вказаного кіоску ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , проник своєю правою рукою всередину кіоску та взяв з робочого столу продавця мобільний телефон «НТС», вартістю 2300 гривень, в середині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 25 гривень, на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 5 гривень, та сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 25 гривень, на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 5 гривень. Вказані дії ОСОБА_6 були помічені власницею майна ОСОБА_8 , яка, маючи на меті перешкодити ОСОБА_9 відкрито викрасти належне їй майно, схопила останнього за руку, в якій він утримував мобільний телефон «НТС» та почала вимагати повернути викрадене одночасно кличучи на допомогу. ОСОБА_6 не бажаючи припиняти свої дій, що спрямовані на відкрите викрадення чужого майн, не зважаючи на те, що його дії носять відкритий характер для потерпілої, вирвав руку, в якій він утримував мобільний телефон, що належить ОСОБА_8 , та маючи на меті зникнути з місця події почав відходити від вікна кіоску.

ОСОБА_6 , виконавши всі, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а саме відкрито викрасти з приміщення кіоску мобільний телефон «НТС», загальною вартістю 2360 гривень, що належить ОСОБА_8 та розпорядитись ними на власний розсуд, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий випадковими перехожими.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце, обставини скоєння злочину та суму завданих збитків.

Також ОСОБА_6 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як він повністю погоджується з обставинами скоєння ним злочину встановленим, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_6 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням в інше приміщення, однак свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від волі іинного.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 розкаявся в скоєному, сприяв розслідуванню в ході досудового слідства та в суді, що є пом`якшуючою обставиною по справі, його характеристику, одружений, стан його здоров`я, хворіє на тяжкі захворювання.

Також судом враховано, що ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин, обставини скоєння злочину, не працює.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі.

Речові докази підлягають поверненню потерпілій.

Керуючись ст.ст. 366- 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу - залишити без змін, у вигляді домашнього арешту, продовживши на 60 діб.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати, з моменту набрання вироком законної сили та затримання засудженого.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон «НТС» чорного імеі1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» НОМЕР_3 , залишок коштів на якій складає 5 гривень, та сімкарта оператора мобільного зв`язку «Лайф» номер абонента НОМЕР_4 , залишок коштів на якій складає 5 гривень повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: