В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2015 Справа №607/6877/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003165 від 08 грудня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, виховує троє малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тернополя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, працюючого керівником ТОВ «Мікрокредитний центр банку Михайлівського», проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілих ОСОБА_11 , -

В С Т А Н О В И В:
07 грудня 2014 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи належним йому автомобілем «ВАЗ 2107», 2005 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 з своєю донькою ОСОБА_10 , котра сиділа на правому передньому сидінні пасажира, рухався в м. Тернополі по вул. Живова в напрямку до кільцевої транспортної розв`язки вулиць Живова, Замонастирська, Микулинецька. У цей же час у цьому ж напрямку, керуючи автомобілем «КІА Спортейдж», 2008 року випуску, сірого кольору, реєстраційний № НОМЕР_2 , належним ОСОБА_12 , рухався обвинувачений ОСОБА_4 з пасажиром у салоні автомобіля - обвинуваченим ОСОБА_5 . Коли обидва зазначені автомобілі порівнялися біля міжміського автовокзалу в м. Тернополі по вул. Живова, 7 і зупинилися на червоне світло світлофора таким чином, що автомобіль «ВАЗ 2107» був ліворуч, а автомобіль «КІА Спортейдж» праворуч від нього, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вийшли з автомобіля, підійшли до належного ОСОБА_9 автомобіля і в цей час у них виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 грудня 2014 року о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи у громадському місці - поблизу міжміського автовокзалу в м. Тернополі по вул. Живова, 7, обвинувачений ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_10 , котра в цей час вийшла з салону автомобіля та стояла біля відчиненої правої передньої дверки, і, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, діючи із особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, лівою рукою схопив її за праве плече і стиснув, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на зовнішній поверхні верхньої та середньої третин правого плеча, після чого відштовхнув її від себе. Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії, об`єднанні одним злочинним умислом, обвинувачений ОСОБА_4 , стоячи на тому ж самому місці, через відчинену праву передню дверку автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний № НОМЕР_1 , наніс водію - особі похилого віку ОСОБА_9 два удари взутою у кросівок лівою ногою в область грудей, чим завдав фізичного болю потерпілому. Захищаючись від протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_9 схопив його за ліву ногу, зняв кросівок та відмовився його повертати. У цей час обвинувачений ОСОБА_5 , що перебував біля автомобіля «КІА Спортейдж», реєстраційний № НОМЕР_3 , маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій громадян, а також дотримання правил поведінки у побуті, з метою самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що на той момент перебували поблизу, діючи із особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, приєднався до хуліганських дій обвинуваченого ОСОБА_4 , та підійшовши до сидячого за кермом свого автомобіля особи похилого віку ОСОБА_9 , взяв рукою за комір куртки, у котру був одягнений останній, потягнув на себе та наніс йому кулаками два удари в область носа, два удари в область верхньої щелепи та один удар у область правої скроневої ділянки голови, спричинивши потерпілому закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, забій м`яких тканин правої скроневої ділянки, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним (понад 6 днів) розладом здоров`я, а також наніс три удари в груди, завдавши фізичного болю потерпілому. Після цього, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, підійшов до обвинуваченого ОСОБА_4 , котрий стояв неподалік, і запитав, за що той наносив йому удари. У відповідь обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свої хуліганські дії, об`єднані одним злочинним умислом, наніс йому один удар кулаком в область грудей, чим завдав йому фізичного болю. При цьому, втративши рівновагу, потерпілий ОСОБА_9 впав на асфальтобетонне покриття дороги.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , побачивши, що на місці події стали збиратися сторонні особи, після вчинення описаних хуліганських дій сіли в автомобіль «КІА Спортейдж», реєстраційний № НОМЕР_3 , і з місця події втекли.

Крім цього, в результаті злочинної діяльності обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також завдано шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наданих їм Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав суду, що він, 07 грудня 2014 року, керуючи автомобілем «Кіа Спортейдж» разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , які знаходились в салоні транспортного засобу, рухались по вул.Живова в м.Тернополі. В цей час перед автомобілем, яким він керував виїхав транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», чим створив аварійну ситуацію. Далі, коли він під`їхав до регульованого пішохідного переходу, то зупинився на червоний сигнал світлофора, таким чином, що його автомобіль та транспортний засіб марки «ВАЗ 2107» зрівнялись. Після цього, він вийшов із свого автомобіля. Також із автомобіля марки «ВАЗ 2107» вийшла потерпіла ОСОБА_10 і почала кричати, ображавши його. Потім він підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2107» та сів у салон автомобіля на місце пасажира спереду. Дозволу на те, щоб він сів у автомобіль власник транспортного засобу марки ВАЗ «2107» йому не давав. У салоні автомобіля водій потерпілий ОСОБА_9 його виштовхував на вулицю. Коли він виходив з автомобіля марки «ВАЗ 2107», то потерпілий ОСОБА_9 зняв з його ноги кросівок. ОСОБА_5 вийшов із автомобіля марки «Кіа Спортейдж», щоб забрати даний кросівок у потерпілого ОСОБА_9 . Жодних ударів потерпілим він не наносив. Просить ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю у його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Цивільні позови потерпілих не визнає.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав суду, що повністю підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_4 . Крім цього, ствердив, що 07 грудня 2014 року, коли він перебував у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , то під час руху їх підрізав транспортний засіб марки «ВАЗ 2107», чим створив аварійну ситуацію. В подальшому, коли вони зупинилися на червоний сигнал світлофора, то із автомобіля марки «ВАЗ 2107» вийшла потерпіла ОСОБА_10 та почала до них кричати, ображаючи їх. Потім ОСОБА_4 вийшов із свого автомобіля та сів у транспортний засіб потерпілого ОСОБА_9 , який виштовхував ОСОБА_4 із салону. Далі, ОСОБА_4 крикнув до нього, щоб він забрав у ОСОБА_9 кросівок. Коли він підійшов до ОСОБА_9 та попросив добровільно віддати кросівок ОСОБА_4 , то потерпілий відмовився. Тоді, він відчинив без дозволу ОСОБА_9 двері автомобіля «ВАЗ 2107» та біля педалі водія забрав кросівок ОСОБА_4 . Потім він кинув даний кросівок ОСОБА_4 і пішов в сторону автомобіля марки «Кіа Спортейдж». По дорозі до вказаного транспортного засобу його наздогнав ОСОБА_9 , який почав шарпати його за верхній одяг. Проте, він вирвався від потерпілого та сів у автомобіль ОСОБА_4 , після чого вони поїхали. Щоб ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження потерпілим він не бачив. Також він жодних тілесних ушкоджень потерпілим не наносив. Просить ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю у його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. Цивільні позови потерпілих не визнає.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх винуватість підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

Показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив, що 07 грудня 2014 року близько 17 години 30 хвилин він рухався власним автомобілем з дочкою ОСОБА_10 по вул.Живова в м.Тернополі в сторону автовокзалу. В цей час його підрізав автомобіль марки «Кіа» сірого кольору. Потім біля автовокзалу по вул.Живова в м.Тернополі на пішохідному переході, коли він зупинився, оскільки загорілось червоне світло світлофора, до нього підійшов ОСОБА_4 і розпочав з ним конфлікт, в ході якого кричав до нього, щоб він сидів вдома. Далі, ОСОБА_4 відштовхнув його доньку ОСОБА_10 і вдарив його лівою ногою в груди два рази, коли він знаходився у автомобілі. В цей час, він забрав кросівок з ноги ОСОБА_4 , коли він нею наносив йому удари. Після цього, з автомобіля марки «Кіа» вийшов ОСОБА_5 , підійшов до нього і витягнув його з машини. Потім ОСОБА_5 наніс йому біля п`яти ударів руками в обличчя. На якийсь час він втратив свідомість. Спочатку він не хотів звертатись в лікарню по медичну допомогу, оскільки думав, що біль пройде, до того ж у нього не було коштів на лікування. Заявлений ним цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 3083,73 грн. майнової шкоди та 75000 гривень моральної шкоди підтримує повністю, просить його задовольнити з підстав наведених у ньому. Майнову шкоду в розмірі 3083,73 грн. обґрунтовує тим, що поніс витрати у зв`язку із придбанням ліків та підтверджує це копіями квитанцій з аптек. Моральну шкоду в розмірі 75000 грн. обґрунтовує, що внаслідок протиправних дій обвинувачених, йому спричинено фізичний біль, душевні переживання та хвилювання, приниження з боку обвинувачених, які не усунули негативні наслідки своїх дій та надалі продовжують заперечувати свій вчинок розраховуючи на безкарність, завдання непоправної шкоди здоров`ю та як він являється особою похилого віку.

Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , яка повідомила, що 07 грудня 2014 року біля 17 години вона знаходилась по місцю праці. Саме тоді за нею приїхав її батько ОСОБА_9 . Тоді вона сіла у його автомобіль, і вони виїхали в сторону автовокзалу по вул.Живова в м.Тернополі. Під час руху автомобіль сірого кольору, у якому перебували обвинувачені прижали їх транспортний засіб, перешкоджаючи рух. Потім, коли вони зупинились на сигнал світлофора, вона відчинила двері автомобіля, у якому перебувала і запитала у водія ОСОБА_4 в чому справа. Тоді, ОСОБА_4 вийшов із автомобіля штовхнув її у праве плече, потім підійшов до батька ОСОБА_9 зі сторони пасажира та почав його бити ногою, коли останній знаходився у транспортному засобі. Коли ОСОБА_4 бив батька ногою, то останній зловив його за ногу і зняв кросівок. Потім підійшов ОСОБА_5 відчинив двері автомобіля і наніс декілька ударів руками в лице батьку. Крім обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у їхньому автомобілі нікого не було. Серед тілесних ушкоджень їй спричинений синець на правій руці. У батька ОСОБА_9 вона бачила розбитий ніс, кров, на правій стороні обличчя синець, скаржився на сильний головний біль. ОСОБА_9 звернувся за медичною допомогою, коли прийшов додому з міліції.

Заявлений нею цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 15000 гривень моральної шкоди підтримує повністю, просить його задовольнити з підстав наведених у ньому. Моральну шкоду в розмірі 15000 грн. обґрунтовує фізичним болем, постійними душевними стражданнями та хиткому психологічному стані, як наслідок нестійкого сну. Крім того, потерпіла змушена була пояснювати близьким, рідним, друзям, журналістам дану ситуацію, що принижувало її людську гідність, що постійно викликало у неї нервові стреси. Також, під час розгляду справи у суді, змушена була витрачати свій час та кошти на присутність у судових засіданнях, витрати на проїзд, оскільки фактично проживає у м.Івано-Франківськ та залишати своїх дітей для догляду чужим людям.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що у першій половині грудня 2014 року біля 18 години вона з ОСОБА_15 йшли від центрального базару м.Тернополя по вул.Живова в напрямку вул.Гайова. Тоді вони почули крик жінки про допомогу і вирішили підійти. Підійшовши ближче вона побачила два автомобіля один марки «ВАЗ» зеленого кольору, другий «джип» сірого кольору, які стояли на проїзній частині паралельно один одному. Двоє чоловіків кричали, нецензурно виражаючись, один з них шарпав жінку, а другий вимагав у водія марки «ВАЗ» вийти з автомобіля. Обличь даних хлопців не пригадує. Проте, стверджує, що чоловік худорлявої тілобудови бив старшого чоловіка у верхню частину тіла на вулиці біля автомобіля. ОСОБА_15 підійшов їх розбороняти. Потім двоє молодих людей сіли у свій автомобіль та поїхали. Старший чоловік погано себе почував, а саме, важко дихав, на обличчі у нього була кров (мабуть з носа).

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який повідомив, що 07 грудня 2014 року він разом із дружиною йшов по вул.Живова в м.Тернополі. Саме тоді він побачив, як на проїзній частині зупинились автомобілі «ВАЗ» та «джип». Далі він був очевидцем того, як високий за зростом чоловік, якого він впізнає в залі судового засідання як ОСОБА_4 підбіг до жінки пасажира автомобіля «ВАЗ» та шарпав її за руку. Потім, другий нижчий за зростом чоловік, якого він впізнає в залі судового засідання як ОСОБА_5 підбіг до водія автомобіля «ВАЗ» і почав його бити, наносячи декілька ударів руками в лице потерпілого та при цьому кричав: «навчись їздити». Далі він, водій маршрутного таксі та ще один молодий чоловік почали розбороняти учасників бійки, захищаючи потерпілого. У потерпілого від нанесених ударів він бачив розбитий ніс, йшла кров.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що 07 грудня 2014 року близько 18 години, перебуваючи в автомобілі марки «КІА» під керуванням ОСОБА_4 їхали додому по вул.Живова в м.Тернополі. В цей момент їх автомобіль підрізав транспортний засіб марки «ВАЗ». Коли вони зупинились на червоний сигнал світлофора біля автомобіля «ВАЗ», то із даного транспортного засобу вийшла жінка, яка почала до них кричати. ОСОБА_4 сів в автомобіль потерпілого ОСОБА_9 з боку переднього пасажира, однак вийшов із нього без кросівка та крикнув у його та ОСОБА_5 сторону, щоб вони забрали його кросівок. ОСОБА_5 вирвав кросівок у водія автомобіля «ВАЗ», потім двоє обвинувачених сіли в машину та поїхали. Він з автомобіля марки «КІА» не виходив. Ніхто тілесних ушкоджень нікому не наносив. ОСОБА_4 поводив себе емоційно, оскільки потерпілий ОСОБА_9 створив йому аварійну ситуацію.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що 07 грудня 2014 року близько 20-21 години вона приїхала до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області. В приміщенні міліції вона зустріла потерпілих, на яких видимих тілесних ушкоджень не було. Вона пропонувала допомогу ОСОБА_9 , проте останній відмовився. Потерпілий вийшов з приміщення міліції, безпосередньо сам сів за кермо свого автомобіля і поїхав. Їй належить транспортний засіб марки «Кіа Спортейдж», який вона деколи залишає у користування своїй сестрі. З її сестрою проживає ОСОБА_4 , з яким вона знайома. ОСОБА_5 також їй знайомий.

Крім цього, свідок ОСОБА_12 повідомила, що потерпілий ОСОБА_9 скаржився на якісь болі та вона бачила почервоніння на щоці останнього.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка показала, що 07 грудня 2014 року ввечері до неї подзвонила ОСОБА_12 та сказала, щоб вона приїхала до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області. Підійшовши до приміщення міліції, вона побачила потерпілих та обвинувачених. Вона особисто просила ОСОБА_9 про примирення, проте останній відмовився, пояснивши, що його побили та образили. На ОСОБА_9 вона не бачила тілесних ушкоджень. Автомобіль марки «КІА Спортейдж» належить її сестрі ОСОБА_12 , яким вона та ОСОБА_4 користувалися у відсутності власника. 07 грудня 2014 року вказаний автомобіль взяв ОСОБА_4 , однак куди він ним поїхав їй не повідомляв. Через місяць після даних подій вона із власної ініціативи зустрілась з потерпілим ОСОБА_9 для того, щоб владнати конфлікт, який виник між ним та обвинуваченими. Проте, ОСОБА_9 вимагав відшкодувати йому витрати на лікування в розмірі 4000 доларів США.

Крім того, винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до ОВС Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області 07 грудня 2014 року о 17 годині 40 хвилин, з якої вбачається, що ОСОБА_10 повідомила про те, що по вул.Живова біля автовокзалу водій автомобіля, номерний знак НОМЕР_4 спричинив їй тілесні ушкодження;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17 грудня 2014 року, з якого слідує що ОСОБА_9 повідомив про те, що 07 грудня 2014 року близько 17 години 25 хвилин невідомі чоловіки, перебуваючи біля ТЦ «Новус» на проїзній частині, грубо порушуючи громадський порядок, спричинили йому тілесні ушкодження, коли він перебував у своєму автомобілі марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 січня 2015 року, згідно якого ОСОБА_9 , серед зображених на фотознімках осіб, впізнав особу, яка зображена під № 1, як чоловіка, який перебував за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова біля автостанції, де заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 , згідно довідки слідчого на фотознімку під №1 зображений ОСОБА_4 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 січня 2015 року, згідно якого ОСОБА_9 , серед зображених на фотознімках осіб, впізнав особу, яка зображена під № 2, як чоловіка, який перебував за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, де заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 , згідно довідки слідчого на фотознімку під №2 зображений ОСОБА_5 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 лютого 2015 року, згідно якого ОСОБА_10 , серед зображених на фотознімках осіб, впізнала особу, яка зображена під № 3, як чоловіка, який перебував за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, де заподіяв тілесні ушкодження її батьку ОСОБА_9 , згідно довідки слідчого на фотознімку під №3 зображений ОСОБА_5 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 лютого 2015 року, згідно якого ОСОБА_10 , серед зображених на фотознімках осіб, впізнала особу, яка зображена під № 2, як чоловіка, який перебував за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, де заподіяв тілесні ушкодження її батьку ОСОБА_9 та стиснув її за праве плече рукою, згідно довідки слідчого на фотознімку під №2 зображений ОСОБА_4 ;

- даними висновка експерта №1849, проведеної судово-медичної експертизи від 11 грудня 2014 року, згідно якого в ОСОБА_10 виявлені синці на зовнішній поверхні верхньої та середньої третин правого плеча. Ці синці, з огляду на вид ушкодження, утворилися в ОСОБА_10 від дії тупих предметів. Забарвлення вказаних синців дозволяє стверджувати, що вони виникли в ОСОБА_10 приблизно за 3-4 доби до її судово-медичної експертизи, не виключено у зазначений в постанові термін події 07 грудня 2014 року. Синці в ОСОБА_10 , враховуючи їх кількість, форму, розміри та локальний (вогнищевий) характер, не властиві для падіння на площині «з висоти власного росту». Виявлені в ОСОБА_10 синці за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень;

- даними виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 , виданою Тернопільською університетською лікарнею. Відповідно до вказаної виписки дата поступлення 07 грудня 2014 року, дата виписки 30 грудня 2014 року. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин скроневої ділянки справа. Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки. Правобічна посттравматична пневмонія. ДН ІІ ст. Закрита травма живота. Забій м`яких тканин передньої черевної стінки. Хронічне обструктивне захворювання легень, ІІ ст., фаза загострення. Емфізема легень. Дифузний пневмофіброз. ІХС. Кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., високий кардіоваскулярний ризик. Гіпертензивне серце. Суправентикулярна екстрасистолія. Метаболічна кардіоміопатія. СН І ст. Ангіосклероз сітківки обох очей. Хронічний правобічний верньощелепний синусит. Кіста правої в/щелепної пазухи. Викривлення носової переділки з порушенням носового дихання. Парез лівої голосової складки;

- даними висновка експерта №015, проведеної комісійної судово-медичної експертизи від 25 лютого 2015 року, згідно якого за час перебування ОСОБА_9 у Тернопільській університетській лікарні за результатами клінічного обстеження та апаратно-інструментальних досліджень лікарі виявили у нього "забій м`яких тканин правої скроневої ділянки" (без зазначення його морфологічних властивостей, форми, розмірів, кольору, інших особливостей) та закриту черепно-мозкову травму у виді струсу головного мозку (за клінічними даними). Зазначені у його медичній карті № 02/12652 діагнози: "Закрита травма грудної клітки. Забій грудної клітки. Закрита травма живота. Забій м`яких тканин передньої черевної стінки" не можуть бути враховані в якості тілесних ушкоджень, адже вони встановлені на основі суб`єктивних факторів (скарг пацієнта) і не підтверджені об`єктивними відомостями - в ділянці грудей та живота лікарі не виявили жодного синця (гематоми чи кровняка), осаднення шкіри, припухлості, перелому ребер чи порушення цілості будь-яких тканин чи органів (п. 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995). Не можуть бути прийняті до уваги і такі виставлені лікарями-консультантами діагнози, як "Викривлення носової перегородки", "Парез лівої голосової складки", "Правобічна посттравматична пневмонія", адже: викривлення носової перегородки буває вродженим і набутим. За тими даними, що є у медичній карті ОСОБА_9 встановити його походження та давність виникнення не можна, оскільки немає будь-яких доказових даних. Воно не могло сформуватись 07.12.2014 р. під час його побиття, тому що в ділянці його носа, верхньої губи, щік тілесні ушкодження лікарями не описані, при дослідженні порожнини носа ЛОР-лікарем на третій день після побиття (10.12.2014) порушення цілості слизової оболонки перегородки носа, крововиливів, слідів кровотечі, набряку тощо не було виявлено; в чому полягав "парез лівої голосової складки", його походження ЛОР-лікар не зазначив, будь-яких знаків травматичного впливу на ділянку гортані чи голосових складок не описано; травматичне походження правобічної прикореневої пневмонії, виявленої за даними рентгенографії органів грудної порожнини від 12.12.2014 р., за відсутності будь-яких доказових даних травми грудей чи легень, абсолютно не обґрунтоване; сама пневмонія (запалення легень) має інше, хвороботворне походження.

Ушкодження в ділянці голови (забиття м`яких тканин та струс головного мозку, як одна із форм закритої черепно-мозкової травми) виникли у ОСОБА_9 внаслідок впливу тупого предмета з обмеженою травматичною поверхнею, інші властивості якого вказати не можна через відсутність в описанні повної характеристики місця ураження.

Ушкодження у громадянина ОСОБА_9 могли утворитись за кілька годин до його госпіталізації в ТУЛ 07.12.2014 р. Точніше давність травми у нього визначити не можна, адже для цього немає об`єктивних даних.

Закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку разом з ушкодженням м`яких тканин правої скроневої ділянки належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним (понад 6 днів) розладом здоров`я (п. 2.3.3 вищезазначених "Правил"). Тривале перебування ОСОБА_9 у стаціонарі зумовлене його хронічними хворобами легень та серцево-судинної системи (давнє обструктивне запалення легень, емфізема, дифузний пневмофіброз, ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, екстрасистолія, прояви гіпертонічної хвороби) тощо.

Забиття м`яких тканин у правій скроневій ділянці та струс головного мозку у ОСОБА_9 могли утворитися внаслідок його побиття - удару у названу ділянку голови кулаком, ліктем, взутою ногою, коліном тощо за обставин, зазначених у констатуючій частині постанови про призначення даної експертизи.

Локалізація забиття м`яких тканин правої скроневої ділянки зі струсом головного мозку за відсутності інших тілесних ушкоджень у певних частинах тіла громадянина ОСОБА_9 не характерні для їх виникнення внаслідок його падіння із стоячого чи іншого положення на тверде дорожнє чи інше покриття.

У медичній карті № 02/12652 ОСОБА_9 зафіксовано лише одне місце травмування - права скронева ділянка, що відповідає щонайменше одному удару в голову. Слідів (знаків) механічної дії тупих предметів (побиття) у інших ділянках тіла потерпілого не описано. При цьому треба мати на увазі, що не кожний удар тупим предметом по тілу людини супроводжується виникненням ушкоджень, а від кількох ударів в одне місце може сформуватись лише одне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні лікар судово-медичний експерт відділу комісійних судово-медичних експертиз Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_17 за клопотанням сторони захисту роз`яснив, що лікарі-експерти під час виконання судово-медичної експертизи не досліджують та не виконують висновки по зображеннях, зокрема за відеосюжетом програми новин «Огляд дня» телеканалу ЗІК. Під час проведення судово-медичної експертизи та складання висновку №015 від 25 лютого 2015 року, лікарі-експерти оцінювали тілесні ушкодження ОСОБА_9 по медичних документах. Травмування правої скроневої ділянки потерпілого ОСОБА_9 виникло від дії тупого предмета, як зазначено у самому висновку. Об`єктивних даних щодо утворення тілесних ушкоджень внаслідок контактування потерпілого з виступаючими предметами автомобіля немає.

Інші письмові докази, досліджені у судовому засіданні, суд не бере до уваги, оскільки вони як не доводять вину обвинувачених, так і не спростовують її.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказу протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з посиланням на сумнів, за якими ознаками конкретно впізнано осіб по фото, а не особисто, суд до уваги не бере, оскільки, як вбачається із самих протоколів пред`явлення особи для впізнання потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали покази щодо сукупності ознак, за якими впізнають особу. Крім цього, під час судового розгляду потерпілі та свідки вказали саме на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як на осіб, що вчинили хуліганські дії відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Крім цього, суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , оскільки вони не були очевидцями події та відсутність у ОСОБА_9 видимих тілесних ушкоджень, не може спростувати факт участі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в хуліганських діях щодо потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому, наведені вище судом докази, які покладені в основу вироку, беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_5 протиправних дій щодо потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Судом перевірені покази свідка ОСОБА_13 , які суд оцінює критично, оскільки покази даного свідка є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами у проваджені. Так, свідок ОСОБА_13 є знайомим обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , і на думку суду, надав неправдиві покази з метою допомогти обвинуваченим уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Разом із тим, суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 як об`єктивні, оскільки вони безпосередньо не зацікавлені у певному вирішенні кримінального провадження, не суперечать один одному та вказують на вчинення обвинуваченими злочинних діянь.

Доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, суд вважає неспроможними виходячи з наступного.

В судовому засіданні як потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , так і свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повідомили, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були 07 грудня 2014 року близько 17 години 30 хвилин на проїзній частині по вул.Живова в м.Тернополі у громадському місці та наносили удари потерпілому ОСОБА_9 в різні частині тіла, а також обвинувачений ОСОБА_4 штовхнув у праве плече потерпілу ОСОБА_10 .

Вказані обставини підтверджуються також даними висновку експерта №1849, проведеної судово-медичної експертизи від 11 грудня 2014 року, згідно якого в ОСОБА_10 виявлені синці на зовнішній поверхні верхньої та середньої третин правого плеча. Ці синці, з огляду на вид ушкодження, утворилися в ОСОБА_10 від дії тупих предметів. Забарвлення вказаних синців дозволяє стверджувати, що вони виникли в ОСОБА_10 приблизно за 3-4 доби до її судово-медичної експертизи, не виключено у зазначений в постанові термін події 07 грудня 2014 року. Також даними висновка експерта №015, проведеної комісійної судово-медичної експертизи від 25 лютого 2015 року, відповідно до якого забиття м`яких тканин у правій скроневій ділянці та струс головного мозку у ОСОБА_9 могли утворитися внаслідок його побиття удару у названу ділянку голови кулаком, ліктем, взутою ногою, коліном тощо за обставин, зазначених у констатуючій частині постанови про призначення експертизи.

Крім цього, суд бере до уваги твердження, що міститься у висновку №015, проведеної комісійної судово-медичної експертизи від 25 лютого 2015 року, де лікарі-експерти зауважили, що не кожен удар тупим предметом по тілу людини супроводжується виникненням ушкоджень, а від кількох ударів в одне місце може сформуватись лише одне ушкодження. Даний висновок лікарів-експертів повністю спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень у різних частинах тіла при нанесенні чисельних ударів потерпілому.

Оскільки показання потерпілих та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 є логічними й послідовними, узгоджуються з іншими доказами по справі, суд вважає їх правдивими та кладе в основу обвинувального вироку. Підстав для обмови обвинувачених у потерпілих та свідків судом не встановлено.

Таким чином, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в умисних діях, які слід кваліфікувати:

-обвинуваченому ОСОБА_4 хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України;

-обвинуваченому ОСОБА_5 хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

Невизнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суд вважає засобом захисту з метою пом`якшити свою участь за скоєний злочин, та дає критичну оцінку показанням обвинувачених, оскільки вони спростовуються як поясненнями потерпілих, свідків в судовому засіданні, так і сукупністю інших доказів, досліджених судом.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та ступінь участі обвинуваченого у його вчиненні, конкретні обставини кримінального провадження, відношення до скоєного обвинуваченого, думку потерпілих.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання судом також враховуються дані про його особу, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має троє малолітніх дітей, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його роль у вчиненому злочині, ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції статті, за якою визнав його винуватими, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

При цьому, встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, та ставлення обвинуваченого до вчиненого, в сукупності з переліченими вище даними про особу ОСОБА_4 свідчать про відсутність підстав для застосування судом ст.ст. 69,75 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та ступінь участі обвинуваченого у його вчиненні, конкретні обставини кримінального провадження, відношення до скоєного обвинуваченого, думку потерпілих.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання судом також враховуються дані про його особу, який раніше не судимий, працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується по місцю проживання та за місцем праці.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його роль у вчиненому злочині, ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на певний строк в межах санкції статті, за якою визнав його винуватими, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

При цьому, встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, та ставлення обвинуваченого до вчиненого, в сукупності з переліченими вище даними про особу ОСОБА_5 свідчать про відсутність підстав для застосування судом ст.ст. 69,75 КК України.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Оцінюючи викладені в позовній заяві потерпілої ОСОБА_10 вимоги про стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 15000 грн., суд приходить до висновку, що в результаті вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_10 були спричинені моральні страждання, та виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, суд вважає необхідним заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю, з урахуванням документальної і достатньої доведеності, обставин заподіяння шкоди, характеру страждань, стану здоров`я потерпілої, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, ступеню моральних страждань і переживань потерпілої через заподіяну шкоду, відповідно до ст.23, ст.1167 ЦК України, стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_10 15000 грн.

Оцінюючи викладені в позовній заяві потерпіло ОСОБА_9 вимоги про стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду в розмірі 75000 грн. та матеріальної на суму 3083,73 грн., суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з обвинувачених матеріальної шкоди в розмірі 3083,73 грн. слід відмовити, оскільки в судовому засіданні потерпілим не представлено доказів, які б підтвердили понесені ОСОБА_9 витрати на вказану в позові суму. Копії квитанцій з аптек, суд не може брати до уваги, як доказ з точки зору його належності та допустимості.

Щодо задоволення позову в частині відшкодування завданої моральної шкоди на суму 75000 грн., то суд приходить до висновку, що в результаті вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені моральні страждання, та виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, суд вважає необхідним заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, з урахуванням документальної і достатньої доведеності, обставин заподіяння шкоди, характеру страждань, стану здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, ступеню моральних страждань і переживань потерпілого через заподіяну шкоду, відповідно до ст.23, ст.1167 ЦК України, стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_9 30000 грн.

В задоволенні решта позовних вимог - відмовити, оскільки в судовому засіданні потерпілим не представлено доказів, які б підтвердили понесені ОСОБА_9 витрати на вказану в позові суму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_10 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 3083,73 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 75000 моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в користь потерпілого ОСОБА_9 30 000 (тридцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_19