11-сс/775/55/2014(м)
263/3930/14-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 року колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю: прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу прокурора прокуратури Жовтневого району м. Маріуполя на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2014 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, громадянина України, дані про судимість відсутні, працюючого зварювальником ПП « ОСОБА_8 »

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 11.04.2014 року приблизно о 18-00 год.40 хв. за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знаходячись в публічному місці на проїжджій частині дороги біля будинку 67 по пр. Металургів у м. Маріуполі, умисно з хуліганських мотивів, із спонукань, позбавлених будь-якої необхідності, із бажання показати свою винятковість, з неповаги до людської гідності, байдужого ставлення до законів і правил поведінки в громадських місцях, та бажаючи фізичним шляхом розправитись з раніше не знайомими особами, які знаходились в колоні «Флешмоб за Єдину Україну», грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, почали наносити руками удари по голові та обличчю ОСОБА_13 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоровья,, в цей же час ОСОБА_14 утримуючи в руці бейсбольну биту, тобто предмет, який він заздалегідь заготовив для спричинення тілесних ушкоджень, навмисно завдав один удар по лівій руці потерпілому ОСОБА_15 , заподіявши йому тілесні ушкодження, а також умисно пошкодив майно «Асус Нексус -7» вартістю 2650 грв.

23 квітня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор подав на вказану ухвалу апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала суду незаконна та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що наявна обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. Стверджує, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не буде достатнім для запобігання ризикам. Просить ухвалу скасувати, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 яка заперечувала проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали, що стосуються обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Органом досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, яке відноситься згідно зі ст. 12 КК України до тяжких злочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 вказаної статті КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд правильно зазначив, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Також доведена наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто спроби вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний був раніше судимий.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що слідчий та прокурор не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Відмовляючи в задоволенні подання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, однак, він має постійне місце мешкання, працює

Доводи прокурора стосовно того, що не враховано наявність судимостей у ОСОБА_7 неспроможні, оскільки, як пояснив прокурор дані про наявність минулих судимостей по справі відсутні, а вказані у поданні судимості зазначені зі слів ОСОБА_7 .

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд правильно прийшов до висновку про відмову в обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 194, 198, 404, 407, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 квітня 2014 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді: