Справа № 1-592/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2010 року Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді В.М. Одинця

при секретарі Ю.М. Чубко

за участю прокурора Д.С. Кіщака

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2; громадянин України; українець; освіта неповна середня; одружений; не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий,: за ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2009 року, приблизно о 10 год. 00 хв ОСОБА_2 перебував в дворі власного будинку по вул. Тираспільська, 40 в м. Києві, коли до двору будинку зайшов раніше знайомий йому ОСОБА_3, що проживає в сусідньому будинку та між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт на грунті раптово виниклої неприязні, в ході якої між останніми виникла сварка, а потім бійка, в ході якої підсудний скориставшись молотком, який мав при собі, яким наніс удар в область обличчя ОСОБА_3, в результаті чого, відповідно висновку експерта №497/1, від 03.09.2009 року, спричинив потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока; садна у проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва з раною на 3 см вище садна; перелому лівої виличної кістки з набряком м'яких тканин лівої половини обличчя.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, вину у вчиненні інкримінуємого йому злочину не визнав та пояснив, що 22.06.2009, о 10:00 год. він перебував в дворі свого будинку по вул. Тираспільська, 40, коли до нього в двір прийшов сусід - ОСОБА_3 Між ними почався спір із-за розміщення спільного паркану між будинками. Під час цього, ОСОБА_4 першим почав наносити йому удари. На деякий час він втрачав свідомість. Молотком він не спричиняв удари ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 в приватному будинку. В сусідньому будинку через спільний паркан проживав ОСОБА_2 З ним постійно виникали конфлікти із-за розміщення спільного паркану. 22.06.2009 він перебував за місцем мешкання та приблизно о 10:00 год. вирішив переговорити із ОСОБА_2 з приводу цього конфлікту, та при цьому підійшов до хвіртки ОСОБА_2 Під час розмови з ОСОБА_5 між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_2 несподівано наніс йому сильний удар в область щелепи. Він побачив, що ОСОБА_2 вдарив його молотком, при цьому ручка молотка переламалася та частина ручки з металевою насадкою відламалася та впала на землю. Побачивши, що ОСОБА_2 нахиляється, щоб підняти молоток він, щоб уникнути в подальшому повторного удару молотком, кинувся на ОСОБА_2, при цьому вони впали на землю. Він наніс підсудному декілька ударів в різні частини тіла, потім відібрав у ОСОБА_2 частину молотка та побіг до свого двору, де його дружина викликала міліцію та «швидку». Частину молотка, яку відібрав у ОСОБА_2, він пізніше передав працівникам міліції. Потерпілий пояснив, що всі події відбувалися біля хвіртки підсудного, у двір він навіть не заходив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що 20.06.2009 року вона чула крики, ОСОБА_2 вибіг з дому весь в крові. Вона вийшла на вулицю, оскільки підсудний кричав та кликав на допомогу. Бачила, що з двору ОСОБА_2 вийшов ОСОБА_4 та направився в сторону дому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 в приватному будинку. В сусідньому будинку через спільний паркан проживав ОСОБА_2 З ним постійно виникали конфлікти із-за розміщення спільного паркану. 22.06.2009 вона перебувала в будинку, а її чоловік - ОСОБА_3 перебував на вулиці. Чоловік вбіг до будинку та пояснив, що його вдарив молотком сусід - ОСОБА_2 У нього була розпухла щока. При цьому, чоловік тримав в руці молоток з поламаною ручкою. Вона викликала «швидку» та міліцію. Лікарі надали допомогу чоловікові.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що у нього на виконанні перебував матеріал щодо бійки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з приводу розмежування між ділянками. ОСОБА_4 нібито зайшов на територію ОСОБА_2, де відбулась бійка, під час якої ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_4 в обличчя молотком.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_2 в пред»явленному звинуваченні, його вина повністю була доведена в ході судового слідства та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від 13.11.2009, під час якої ОСОБА_3 підтвердив свої показання, а ОСОБА_2 заперечував показання потерпілого та пояснював що він не наносив удару молотком ОСОБА_3

протоколом огляду та вилучення від 17.11.2009 року, відповідно якого у ОСОБА_3 вилучено молоток з поламаною ручкою. Як пояснив ОСОБА_3 при цьому, даний молоток він забрав у ОСОБА_2 22.06.2009, коли той наніс йому удар молотком в щелепу.

речовим доказом, а саме молотком, що вилучено у ОСОБА_3

копією карти виїзду «швидкої», відповідно якої 22.06.2009 до станції «швидкої допомоги» о 10:24 год. надійшло повідомлення про те, що по вул. Тираспільська 40 травмовано ОСОБА_3 При наданні допомоги потерпілий пояснив, що приблизно годину назад йому завдав удару молотком сусід. Лікарями поставлено первинний діагноз - перелом виличної кістки ( а.с. 28).

- висновком експерта №497/1 від 03.09.2010, відповідно якого у ОСОБА_3 виявлені ушкодження у вигляді синця на нижній повіці лівого ока; садна у проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва з раною на 3 см вище садна; перелому лівої виличної кістки з набряком м'яких тканин лівої половини обличчя. Ушкодження у вигляді синця, садна, перелому лівої виличної кістки спричинені предметом, до яких відноситься молоток та в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (за критерієм тривалості розладу здоров'я). ( а.с. 39-41).

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_2 суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, що він вчинив злочин який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, його позитивну характеристику ( а.с.121), що він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра (а.с.118-119), обставин, що пом"якшують та обтяжують покарання не встановлено, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, та доцільним призначити ОСОБА_2 міру покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним та призначити покарання за ч. 1ст. 122 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_2 не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , періодично з"являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили, залишити без змін - підписка про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази - молоток, що переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_9